Înserierea

CAPITOLUL 1: MORFOLOGIA ANALITICÃ NUMERICÃ

(continuare)

1.3. Metode de prelucrare (continuare)

p. 33

1.3.6. Înserierea

Analogiile absolute și relative sunt unelte relevante pentru poziția unei grupe morfologice în context micro- sau macro-regional. Putem afla astfel unde, în lume, există obiecte similare, și, evident, cam câte sunt. Aceste metode pot sugera, chiar, istoria unei forme, dacă avem în baza de date și loturi cu o cronologie mai timpurie, dar nu pot decide și nu pot da explicații. În ciuda opiniei larg împărtășite, chiar de prieteni și colegi de muncă, conform căreia istoricii trebuie să-și vadă de istorie, iar arheologii de arheologie, activitatea arheologului ar fi lipsită de finalitate în absența e x p l i c a ț i e i . Cât de interesantă ar putea fi măsurarea a mii de cioburi, uzitarea unui întreg arsenal metodologic, dacă toate acestea nu ne-ar da speranța fie și iluzorie că în felul acesta vom înțelege mai bine societățile studiate? Arheologul trebuie să-și asume răspunderea până la capăt și să încerce o explicație a faptelor, pentru a nu auzi naturalul comentariu Ei - și?![64]

Pentru a trece de nivelul unor discuții pedante despre grupele morfologice și aria lor de răspândire, avem nevoie de un nivel superior de integrare, de sintetizare a informației. Putem ști, cu mijloacele expuse până acum, care este situația grupei 1 sau grupei 2 de la Ciurel. Ne vom trezi însă în situația că semnalele emise de analiza unei grupe sau a alteia sunt contradictorii. Care este poziția întregii așezări de la Ciurel în contextul epocii, al Câmpiei Române și al Estului European? Pentru a răspunde la aceste întrebări este necesară o metodă integratoare, ca înserierea[65].

Așa cum mai spuneam, interpolarea pe un grafic cu două coordonate a 100 sau mai multe serii de date transformă câmpul grafic într-un teren de bătălie pe timp de noapte. De aceea, clasificările morfologice nu se pot realiza, direct, la nivel macro-regional. Am operat, în general, cu următoarele serii de clasificări:

- taxonomia intra-sit, sau B, adică secundară (supra, § 1.3.3.)[66];

- taxonomia de relație, sau A, sau principală (același sub-capitol)[67];

- taxonomia regională, care folosește în analiza grafică datele taxonomiei de relație, respectiv mediile de grupă morfologică; rezultă medii realizate din toți membrii grupei regionale, nu din mediile de sit[68];

- taxonomia extra-regională, care folosește mediile grupelor regionale; această clasificare permite comparații la distanțe mari și între areale culturale cu profiluri diferite[69].

Ultimele două, taxonomia regională și taxonomia extra-regională, pot face obiectul unei înserieri. Pentru a realiza o înseriere nu este necesar să vă împrieteniți cu un matematician de la Viena[70] (deși ar putea fi plăcut) sau cu un profesor de la Universitate. O înseriere nu este, tehnic vorbind, decât un crosstab, care lucrează cu următoarele câmpuri:

- situl, ca row heading, group by

- grupa regională, colum heading, group by

- orice (de ex. ID), value, count[71]

p. 34

Pentru ca să putem controla ordinea rândurilor este necesar de un câmp suplimentar, tip number (posibile variante), prin care să indexăm ordinea siturilor, de genul Gropșani-Gura Gurgotei = 1, Gropșani-Ovrei = 2, Dulceanca IV = 3 etc. Acest câmp este adițional primului, este deci tot row heading și conduce etalarea (ascending). Este posibil să nu nimerim din prima identitățile (ca cele de mai sus), adică ordinea ideală de înseriere, dar este suficient să schimbăm indexul (de ex. Dulceanca IV = 5).

Adevăratele complicații nu sunt pe partea tehnică, ci pe partea arheologică. Fixarea unui cap de serie (fie Gropșani, fie Praga sau Korceak VII) este, în ultimă instanță, un fapt arbitrar, datorat unei pre-judecăți exterioare logicii tabelului; pur și simplu știm (nu contează aici din ce surse) sau doar presupunem că aceste situri sunt cele mai timpurii - și le așezăm capete de serie. În coloane facem ordine mult mai ușor. După o primă orientare în tabel, apucăm coloanele și le tragem (procedeul drag and drop) în pozițiile dorite. În principiu, grupele sitului cap-de-serie se aliniază toate la stânga. De aici lucrurile decurg aproape mecanic. Siturile care au cele mai strânse legături cu capul de serie vor ocupa, pe rânduri, de sus în jos, pozițiile 2, 3 ,4 etc.

Pe tabloul rezultat, care intră pe o pagină A4, se disting, dintr-o privire, grupele rare (care caracterizează un singur sit), de grupele numeroase, întâlnite pe verticală, în numeroase situri. Dacă grupele rare sunt, la rându-le, prost reprezentate numeric, putem fi în prezența unei aberații morfologice, pe seama căreia nu trebuie făcute teorii; până când un obiect nu întâlnește un altul rămâne mut și nesemnificativ. Dacă astfel de grupe au reprezentare numeroasă atunci suntem în prezența unui specific local, și numai slăbiciunea bazei de date, a cercetării în general, sau a aplicării greșite a metodologiei, mai pot explica lipsa de corespondență. Din contră, grupele bine reprezentate pe mai multe situri (sau loturi regionale), reprezintă coloana vertebrală a oricărei explicații. De aici e misiunea istoricului.

Se pot comenta mai multe despre tabelele de înseriere, dar prefer să o fac la momentul oportun, cu aplicația în față.

ÎNAPOI LA SUMAR VOLUMUL I

ÎNAPOI LA INDEX

ÎNAINTE LA CAPITOLUL 2

[64] Opinia publică judecă în termeni relevați de un vecin, care mă întreba (intrigat și iritat): Da voi, arheologii, ce mai căutați?!. În termeni expliciți, întrebarea cetățeanului era Care este rostul vostru?.

[65] Există nenumărate metode de înseriere; pentru exemplificare, v. MICHELS 1973, capitolul 5 (p. 66-82), BRAINERD 1951, DEETZ & 1965, DEPSEY & 1963, ROBINSON 1951.

[66] Acest procedeu practic nu a fost folosit de această lucrare, pentru că obiectivele propuse se referă la analize pe spații mari. Tehnica a fost folosită în studiul monografic Dulceanca (TEODOR 2000, § 7 și fig. 2).

[67] Aproape toate analizele de la secțiunea IV a Anexelor sunt taxonomii de relație.

[68] Pentru exemplificare, v. Anexe, p. 197-200, 253-258.

[69] Aplicația la Anexe, p. 259-268. Evident, dacă operăm cu 4 taxonomii, avem nevoie în baza de date de câte un câmp pentru fiecare (minim!).

[70] FUSEK 1994 a, p. 303 (despre colaborarea cu P. Stadler), pentru a-și promova seriozitatea procedurilor; supărător este numai faptul că expertul de la muzeul vienez nu l-a atenționat pe arheologul slovac asupra inconsistențelor sistemului de măsurătoare.

[71] Pentru exemple, v. Anexe, p. 295, 299. Ele vor fi aduse în discuție, pe larg, spre finalul lucrării.