CIUREL - analiza morfologică a jumătăților superioare

ANEXE secțiunea IV (continuare)

N.2. Analiza morfologică a jumătăților superioare. (Ciurel)

GRAFIC 1. Proporții.

Se întâmplă din nou (Twin Picks). Nu este prima oară când se constată că arealul distribuției pieselor întregi și a jumătăților superioare nu coincid [v. Codân și Rașcov]. Faptul ar fi normal pe unui sit cu serie scurtă de piese. Faptul este, iarăși, normal pentru piese izolate; nu este însă normal ca majoritatea pieselor fragmentare analizate să lunece în afara perimetrului pieselor întregi sau într-o margine puțin populată, iar în zona de maximă concentrare a pieselor întregi aproape să nu existe piese fragmentare.

Fenomenul este explicabil: expectația ceramicii slave produce reconstituiri în sensul unor înălțimi superioare scunde (Is/a cu valori mici), a deschiderii mari la gură (f/a cu valori mari). Aceste supoziții nu înseamnă că cineva a falsificat voluntar desenul. Este vorba fie despre completarea desenului până la diametrul maxim într-o manieră prea arcuită, conducând deci la scurtarea calotei superioare (ex. FERCHE 1979 fig. 2/4, 7, 10; 3/1; 4/ 4, 5, 6 etc), fie despre o ușoară înclinare spre afară a fragmentului ceramic (ceea ce se întâmplă relativ des, la fragmente, în multe rapoarte de săpătură, dar ceea ce nu se verifică statistic în acest caz, mediile unghiurilor pentru vase întregi și fragmente fiind foarte asemănătoare).

Situația crează supărătoare probleme teoretice. Alternativele sunt fie să renunțăm la analiza celor 53 de jumătăți superioare, deci să ne mulțumim cu cele 22 de piese întregi (ceea ce, știm din alte analize, sacrifică tabloul real al morfologiei și face dificilă înțelegerea claselor de volum), fie să acceptăm situația și să analizăm fragmentele, deși cu siguranță vom ajunge la un tablou cel puțin parțial fals. Evident, din dilemă nu putem scăpa mulțumitor, așa încât este de stabilit doar care ar fi răul cel mai mic. De dragul omogenității de tratament a siturilor, am decis asupra următorului compromis: renunțăm la clasarea pieselor aflate la stânga liniei, care sunt cele mai susceptibile de a avea desenul greșit, clasând celelalte piese; evident, vom obține prea multe piese din grupa 2a.

GRAFIC 2. Formatul superior. Proceduri normale, prin eliminarea posibilităților. Rezultă tabloul din graficul următor:

GRAFIC 3. Proporțiile marginii. Se observă că, pe acest grafic, grupele nu au coerență (deci specificitate); în consecință, graficul nu poate fi util pentru clasarea pieselor fragmentare.

Se va încerca cu un nou grafic, deși, de aici, este greu de crezut că se mai pot aduce clarificări.

GRAFIC 4. Unghiurile specifice. Diagonala indică corelația dintre umărul ridicat și buza modulată. Se remarcă dispersia grupei 2a pe toată diagonala, ceea ce produce 3 subgrupe: 2a1 (toată gruparea mijlocie); 2a2 (piesa din extrema dreaptă); 2a3 (din extrema stângă).

Acest grafic nu a mai putut aduce clarificări.

ÎNAPOI LA SUMAR ANEXE

ÎNAPOI LA INDEX

MAI DEPARTE Ciurel, analiza jumătăților inferioare