ceramica de la Botoșana

CAPITOLUL 5. REFERINȚA SINCRONICĂ

[p. 71]

5.2. Ceramica arealelor periferice

Prin areale periferice înțelegem aici teritoriile exterioare Imperiului Roman, care învecinează Muntenia și care pot face obiectul unei referințe culturale. Pentru a avea o ordine a expunerii, voi începe cu Moldova.

5.2.1. Botoșana

Dintre loturile moldovene, cel mai reprezentativ este cel de la Botoșana[5], cu un total de 37 recipiente, din care 23 întregi. Materialul ceramic este împărțit, ca și restul inventarul arheologic, în două etape de locuire, prima datată, larg, de la jumătatea sec. V la jumătatea sec. VI, iar a doua etapă în secolul următor. Primei etape aparțin 21 de vase, din care 5 lucrate la roată, iar restul de 16 celei de a două etape, din care, probabil, unul singur este realizat pe roata olarului. Clasificarea morfologică rezultată din analiză (Anexe, p. 143-145) este deosebit de fragmentată, rezultat cred al diversității morfologice. Acest fapt a făcut ca Botoșana să figureze, în tabelele de analogie relativă, cu nu mai puțin de 22 grupe și subgrupe. Să vedem, în continuare, rezultatele analogiei relativei:

- la poziția 160, grupa Bts 7a (ambele specii tehnologice) se găsește într-un complex analogic cu o grupă din Polonia (1d), două grupe regionale din Câmpia Română (14a cu care este identică - și 2b) și cu două grupe de la Ciurel (una mixtă, una arhaică); de remarcat că gr. CR 14a este una dintre cele mai reprezentative (mai ales la Ciurel, dar și la Budureasca și în toate siturile de la Dulceanca);

- la poziția 173, grupa Bts 9 (ceramică lucrată cu mâna) este analoagă unei grupe de la Garvăn-Popina (Bulgaria, jumătatea sec. VII);

- la poziția 228, grupa Bts 4c este analoagă grupei Soldat Ghivan 4d; ambele grupe sunt realizate pe roată;

- la poziția 306, grupa Bts 11 (roată lentă) este analoagă vaselor realizate la roată în așezarea Bratei 2, nivelul b (început de sec. VII);

- la poziția 393, grupa Bts 1 (ceramică lucrată cu mâna) este analoagă unei grupe regionale slave (CSV 14a, cu reprezentare medie în Slovacia, la Rașcov în vecinătatea bucovineană, în Ucraina și în stepele nomazilor) și grupa Penkovka 3; de remarcat diferența, între grupa de la Botoșana și grupele slave, semnalată pe coloana SU (diferența unghiurilor marginii), mai mare la Botoșana, ceea ce poate face diferența între ceramica slavă și cea de tradiție romană, în această perioadă; în ciuda acestei diferențe, grupa 1 de la Botoșana are trăsăturile unui grup bine constituit de vase din lumea slavă, nu are analogii în restul bazinului carpatic, deci poate fi considerată un produs cultural slav; este interesant de relevat, de altfel, că din cele 4 exemplare de la grupa 1, 3 aparțin celei de a doua etape (deși inferioare numeric, pe ansamblu), adică în cea în care autorul săpăturii consideră că în așezare își face loc un factor cultural slav;

- poziția 502 aduce o altă întâlnire bucovineană: grupa Bts 2a și grupa 18 de la Rașcov, ambele ceramică lucrată cu mâna;

- poziția 518, grupa Bts 3b (ceramică lucrată cu mâna) este analoagă grupei regionale slave CSV 11b (cu unic reprezentant în grupa Penkovka 7); analogia cu grupa Oltenia 11 este îndepărtată;

- poziția 789, grupa Bts 6 (mixtă) este analoagă grupei Ciurel 3a (o piesă, ceramică lucrată cu mâna);

[p. 72]

- grupa Bts 4c revine (poz. 841), repetând analogia cu Soldat Ghivan, la care adaugă, cu o binevenită completare, grupele Chilia-Militari 3 și Mogoșani 6 (toate ceramică lucrată la roată, inclusiv Botoșana);

- la poziția 906, grupa Bts 7b (ceramică lucrată cu mâna) este analoagă grupei slave CSV 4a (care conține 3 exemplare din Ucraina și un exemplar de la Rașcov); piesa de la Botoșana este creditată a aparține nivelului prim de locuire; dacă atestăm această analogie ca fiind un produs real al lumii slave (prezența foarte subțire a grupei nu permite însă nici un fel de atestare clară) atunci trebuie să admitem că influența slavă s-a extins asupra nordului Moldovei înainte de jumătatea sec. VI (ceea ce, de fapt, nu este exclus);

- la poziția 1050, grupa Bts 5b (ceramică lucrată la roată) este analoagă grupei Mogoșani 1b;

- la poziția 1059, grupa Bts 11 (ceramică lucrată la roată) revine (v. supra) cu analogia (destul de depărtată) a grupei Noșlac 3b (ceramică lucrată cu mâna), despre care știm deja că are bune analogii în lumea romană.

Aici se încheie seria analogiilor, cu concluzii, cred, foarte interesante: rata de integrare este de 45,5% (10 din 22), ceea ce poate fi considerat mult pentru un sit din afara zonei cercetate. Poziția geografică este totuși favorizată, existând între loturile de referință două obiective din vecinătate, respectiv Codân și Rașcov. Interesant este că deși loturile de referință au același ordin de mărime, iar distanța până la cele două situri din nordul Bucovinei este cam aceeași, analogiile relative nu au consemnat analogii decât pe direcția Rașcov (de 3 ori; Codânul lipsește din lista de mai sus). Anticipând rezultatele unei cercetări care nu a fost deocamdată expusă, să spunem că integrarea sitului de la Rașcov în lumea slavă este substanțial mai ridicată decât a așezării de la Codân. Aceste două serii de fapte, legate, conduc la concluzia că și Botoșana este conectată la lumea slavă, cel puțin în parte. Să vedem cum se grupează analogiile:

- 5 din 10 analogii adresează fie grupe de factură romană sau influență romană (Chilia-Militari, Mogoșani în două cazuri), fie grupe din Muntenia secolului al VI-lea, realizate măcar parțial cu roata, fie grupe din Transilvania care au dovedite legături cu lumea romană (într-o enumerare parțială, Bratei este legat de grupe de la Iatrus, iar ceramica arhaică de la Noșlac este legată de ceramica romană provincială de la Soporu de Câmpie); demn de remarcat este că toate grupele de la Botoșana care au astfel de legături sunt realizate fie exclusiv, fie măcar parțial cu roata olarului;

- 4 din 10 analogii adresează grupe de certă apartenență la lumea slavă (am eliminat cazul grupei Bts 7a cu Polonia 1d, acesta fiind un produs rătăcit, de factură originar romanică), între care revin frecvent termenii Rașcov (de 3 ori; numai grupe bine corelate lumii slave), Ucraina (de două ori), Penkovka (de două ori) și Slovacia (o dată); geografic aceste analogii au o înclinație răsăriteană bine conturată; toate grupele din această categorie, de la Botoșana, sunt realizate prin modelarea manuală;

- 1 caz din 10 vine să completeze imaginea istorică: o grupă a optat pentru o analogie solo Garvăn-Popina (Bulgaria, mijlocul secolului al VII-lea).

Mai clar de atât nu se poate! Ceramica lucrată la roată este de tradiție nu numai tehnologică, dar și morfologică romană (iată deci că problema romanizării Moldovei de Nord nu există, cel puțin nu când discutăm ceramică). Ceramica lucrată cu mâna pare, din contră, în captivitate slavă; spun pare fiindcă mai mult de jumătate din materialul analizat nu a relevat nici o analogie, deci nu furnizează nici o informație (augumentarea bazei de date cu situri moldovene ar clarifica misterele). Grupele lucrate cu mâna care au găsit analogii - au certe asemănări în lumea slavă. Ce se întâmplă, deci? Situația merită discutată, în primul rând fiindcă este nesperat de clară, în al doilea rând fiindcă am putea să o mai întâlnim. Drept este că, de aici, lucrăm doar cu ipoteze, care să explice cât de cât mulțumitor starea de fapt constatată. Sunt doar două ipoteze: fie ne aflăm în prezența unei populații mixte (în așezare, fiindcă în zonă oricum răspunsul este afirmativ), eventual chiar cu familii mixte, fie așezarea este mai mult sau mai puțin curat slavă, dar beneficiază de serviciile unor meșteri olari, care produc olăria de tradiție romană. A doua variantă pare să facă mai mult sens, fiindcă femeile (provenite, teoretic, din populația locală) nu au calificare de a produce ceramica la roată, iar dacă totuși ar fi fost acolo, ar fi trebuit să se trădeze prin forme tradiționale (dacice cu un termen generic, respectiv costobocice, sau chiar de origine romană), ceea ce nu se întâmplă decât în cazul unei singure grupe, mixte tehnologic.

[p. 73]

Nu știu dacă ipoteza formulată este cea corectă, dar, în actualul stadiu al informării, este singura care corespunde realităților de pe teren. Desigur, multe alte argumente arheologice se pot aduce, iar o ipoteză bazată strict pe morfologia ceramică nu este în sine suficientă. Prezența în așezare a unor fibule de tip romanic ar putea indica contrariul (deși acestea spun mai mult despre originea meșterului, decât despre originea purtătorului). Existența unui mic vas [lucrat cu mâna!], cu inscripții (posibil paleocreștine), foarte asemănător cu un exemplar de la Dulceanca ar putea fi o a doua problemă. Prezența armelor în așezare ar putea spune ceva despre profilul ocupațional al locuitorilor, ș.a.m.d. Nu mi-am propus însă, în acest capitol, să trag nici un fel de concluzie, fiind mult prea timpuriu. Aici discut doar realitatea ceramicii și concluziile care sunt sugerate de acest studiu.

În baza de date există alte câteva loturi moldovene restrânse. Putința acestora de a ne lumina este limitată, ca și posibilitatea noastră de a ne exprima în ceea ce le privește. Cu aceste mențiuni necesare, să facem un scurt tur de orizont:

ÎNAPOI LA CUPRINS VOLUM I

ÎNAPOI LA INDEX

MAI DEPARTE Dolheștii Mari

[5] TEODOR D. 1984. Vezi și Anexe, Secțiunea IV, H, p. 143-145.