ceramica tip Praga

CAPITOLUL 5. REFERINȚA SINCRONICĂ

5.3. Ceramica slavă primitivă

[p. 85]

5.3.1. Tipul Praga

Pentru extremitatea vestică a teritoriului slav primitiv, respectiv Boemia (Cehia), am folosit lucrarea rămasă clasică în materie, publicată de Borkovsky în 1940[66], despre ceramica tip Praga. Am ales de acolo numai ceramica nedecorată, pentru a avea certitudinea unei material comparativ cât mai timpuriu, respectiv de secolul VI (majoritatea probabil în prima jumătate). După analiza morfologică au rezultat 12 grupe și alte 3 subgrupe, respectiv 15 subiecți morfologici luați în considerare. Un al 16-lea subiect de cert interes a fost ratat din greșeală[67], dar merită subliniată prezența sa în lot. Este o formă joasă, care are cea mai apropiată analogie în grupa regională CSV_24[68], foarte specifică arealului cultural Penkovka, însă de găsit și în Slovacia[69]. Piesa este importantă nu numai fiindcă are analogii, ci și fiindcă are și urmași, în secolele următoare[70]. Influențele Penkovka sunt identificabile, pentru perioada următoare, și în alte tipuri de forme, de pildă borcanul înalt bitronconic[71].

Pentru a înțelege poziția acestui lot ceramic în ansamblul ceramicii slave atât cât poate surprinde lucrarea de față va fi necesar să consultăm câteva materiale pregătite la Anexe; la p. 295, găsim Seria morfologică slavă, care începe exact cu materialul ceramic de la Praga (notat Ceh). Înserierea de acolo nu are obiective cronologice, cum se obișnuiește, ci este o serie culturală. Decizia de a începe seria cu una dintre extremitățile geografice s-a dovedit înțeleaptă, din motive care vor deveni evidente. Înserierea a continuat, absolut firesc, cu Slovacia și Polonia, nu numai din motive geografice. Analiza va demonstra că geografia joacă un rol important în configurațiile culturale, teritoriile adiacente fiind și cele mai strâns înrudite, în general. Întorcându-ne la conținutul înserierii discutate (Anexe, p. 295), cifrele de pe coloană§ reprezintă numărul de piese ceramice existent pentru fiecare grupă și teritoriu (lot) studiat; acestea sunt cifre absolute, greu de interpretat ca atare, fiindcă mărimea loturilor analizate nu este egală. Aceste informații generale le găsim în Anexe, p. 296-297. Întreg lotul de la Praga are 28 de recipiente întregi, ceea ce înseamnă, de pildă, că grupa CSV_8 A are o pondere în ansamblu de 25%, adică nu departe de cele 29 de piese din Slovacia de Vest (29/79 = 36,7%) sau ca cele 12 din Polonia de Sud (12/32 = 37,5%). Judecata procentuală este esențială pentru a înțelege epicentrul unui fenomen cultural.

Primul tabel de la p. 296 conține și alte date de sinteză foarte interesante. În primul rând putem afla rata de integrare a fiecărui lot, în interiorul lumii slave (= a loturilor studiate). Nu pare deloc o întâmplare că pozițiile extreme dețin cifre extreme; rata de singularitate este cea mai mare la extremitatea răsăriteană, în arealul Penkovka, cu aproape 58%, respectiv forme care nu-și găsesc corespondent. Pe locul al doilea se găsește surpriză? Codân, cu 50%. Următoarea cifră este la extremitatea occidentală a axei geografice, în arealul Praga, cu aproape 43%. Triburile slave ajunse în adâncurile lumii germanice, în Boemia, se găsesc sub o evidentă influență germană[72]. Formele cele mai stranii, în contextul ceramic studiat, sunt cele cu diametru maxim foarte înalt, respectiv o înălțime superioară cu valori sub 0,2[73]. Prin contrast, același criteriu (rata de singularitate) aplicat unor teritorii aflate în centrul perimetrului studiat, dau valori nule (Slovacia Centrală și de Est și Polonia de Sud) sau foarte mici (3,3% pentru Polonia Sud-Estică și 5,1% în Slovacia de Vest).

Pe același tabel găsim și datele asupra teritoriilor cu ceramica cea mai apropiată de subiect. În acest caz, Polonia reprezintă teritoriul cel mai înrudit, cu aproape 50% forme asemenea cu cele de la Praga, ceea ce poate da o sugestie asupra

[p. 86]

originii triburilor morave. Al treilea tabel de la aceeași anexă ne relevă și restul conexiunilor pe care ceramica pragheză le stabilește. Teritoriul cel mai apropiat, Slovacia de Vest, nu are decât 28,6%, adică aproape tot atât cât Slovacia Est-Centrală, Ucraina și perimetrul Penkovka (toate 25%, proporție care pare să reprezinte un fel de moștenire comună), dar mai puțin decât Rașcov (35,7%). Această surpriză se datorează relațiilor strânse ale Rașcovului cu siturile poloneze.

Așa stau lucrurile prin prisma acestor prelucrări statistice ale raporturilor stabilite prin intermediul grupelor regionale slave. Nu este însă unicul mod de a cerceta chestiunea, și nu vom ezita să rafinăm concluziile prin alte metode. În tabelul de la p. 298 a Anexelor găsim o sinteză a analogiilor stabilite pentru grupele slave. Analogiilor stabilite implicit prin aparteneța unor piese la aceeași grupă regională slavă i se adaugă analogiile relative (majoritatea) și câteva analogii absolute. Constatăm acolo că rata de stranietate a Boemiei nu mai este atât de mare. Chiar și izolata grupă CSV_20 (cu elemente numai din Cehia) și-a găsit o analogie relativă, mai depărtată, în Ucraina. Doar grupa CSV_10B (foarte slab reprezentată și la Praga) nu și-a găsit nici un fel de analogii; desigur, este de discutat dacă analogia dintre grupa CSV_10C și grupa 3 de la Târgșor nu este o întâmplare, lipsind termenul comun. Săgeata š dintre grupele CSV_3A și 8A indică apropierea morfologică foarte mare dintre cele două tipuri, care s-au găsit în același complex analogic (vezi și desenele din volumul III, secțiunea IV, respectiv planșele 51 și 53), apropiere identificată cu ajutorul analogiilor absolute (CSV_3A a optat pentru elemente din grupele Slovacia 1 și Polonia 1, aflate în aceeași mare grupă, CSV_8A)[74]. Analogiile relative au desconspirat o altă grupă-satelit a grupei CSV_8A (cea mai semnificativă, numeric, în toată lumea slavă, dar și prin pozițiile dominante ale grupelor 1 din Slovacia și Polonia, teritorii din mijlocul arealului slav), respectiv grupa CSV_9B. Aceasta din urmă are analogii mai îndepărtate în grupa munteană CR_12, dar și în grupa 1a de la Sucidava-Celei. Întâmplarea este interesantă și, fără a ne pripi la concluzii, nu putem să nu înțelegem sugestia că cea mai importantă grupă slavă, cu maximă dezvoltare în Slovacia și Cehia, are la origine un model roman timpuriu, probabil de la Dunărea Mijlocie.

ÎNAPOI LA CUPRINS VOLUM I

ÎNAPOI LA INDEX

MAI DEPARTE ceramica slovacă

[66] BORKOVSKY 1940, fig. 2, 3/1, 3, 7/1-3, 8/1-3, 14, pl. 1/1, 3, 4, 6-10, 2/11-20, toate fotografii, și desenele de profil de la fig. 5 și 6 (18 profile întregi) pentru comparația unghiurilor specifice.

[67] BORKOVSKY 1940, pl. 1/2, care este o formă foarte joasă, de tip castron. Lotul este primul măsurat din seria slavă, cu circa 6 ani în urmă, iar piesa a fost ocolită deliberat, deoarece nu avea analogii în Câmpia Română (astăzi pot cataloga respectivul gest ca păgubos). Eroarea a fost remarcată foarte târziu, când tot materialul din anexe era finalizat, iar repararea situației ar fi necesitat eforturi disproporționate.

[68] Vezi volumul III (ilustrație), Secțiunea 4, planșa LVII.

[69] Prezența acestei piese este marcată la Anexe, p. 298, între paranteze pătrate, respectiv [Cehia].

[70] BORKOVSKY 1940, pl. IV/42; vezi și 45.

[71] Cea mai apropiată analogie o reprezintă grupa CSV_11B (vezi planșa LIV).

§ Aceasta era situația în lucrarea oroginală. Varianta digitală s-a paginat mult mai avantajos înversând conținutul coloanelor și al rândurilor

[72] BORKOVSKY 1940, fig. 15/1-11, reprezentând ceramică slavă (?) de influență germană, dar vezi fig. 11, cu ceramică slavă (?) din Silezia.

[73] BORKOVSKY 1940, fig. 8/1, 3, respectiv grupa CSV_20 (vezi planșa LVI).

š Săgețile la care se referă textul (ușurând urmărirea grupelor cu analogii asemenea) există numai în varianta hârtie a lucrării.

[74] Evident, asemenea evenimente scot în evidență unele excese taxonomice (două grupe în loc de una); este regretabil că este așa, dar este de preferat o taxonomie foarte strictă decât una prea relaxată; după cum se vede, astfel de situații sunt identificabile și se pot face corecțiile de rigoare.