ceramica de la Codîn

CAPITOLUL 5. REFERINȚA SINCRONICĂ

5.3. Ceramica slavă primitivă

[p. 95]

5.3.6. Un produs al izolării: Codân

Încheiem turul bucovinean cu siturile de la Codân[75]. Reținem, pentru început, câteva din notițele interesante ale autorilor. Cele două așezări de la Codân (plus așezarea apropiată de la Gorecea) se găsesc pe Prutul superior (raion Hliboca) și succed așezări ale Culturii Tumulilor Carpatici[76], de la care siturile studiate moștenesc tipuri ceramice (în prima etapă, mai ales) și tipul de locuință (de suprafață, cu cuptoare de lut)[77]. Cultura Tumulilor Carpatici se întinde în Bucovina și Polonia subcarpatică (circa 150 de puncte), iar ceramica se caracterizează prin frecvente importuri romane[78], prin căni și oale cu picior foarte înalt, lucrate la roată, opaițe cu mânere masive lucrate cu mâna (= cățui dacice), castroane conice cu proeminențe, oale-borcan pântecoase cu decor vălurit incizat (rare în Cerneahov dar caracteristice aici)[79]. Relațiile reciproce dintre culturile și Cerneahov și a Tumulilor Carpatici nu sunt clare (specialiștilor sovietici, adică), nici aportul lor la formarea lumii slave[80], în schimb Bucovina reprezintă marginea teritoriului slavilor de răsărit[81]. În Bucovina (de Nord) se cunoșteau (în 1984) circa 40 de așezări din sec. V-VII. Codân I (săpată integral) prezintă un nivel arheologic de 0,2 m, iar Codân II (săpată parțial) prezintă un nivel arheologic și mai semnificativ, de 0,4 m.,

[p. 96]

din nou spre diferență de siturile întâlnite obișnuit în Moldova și Muntenia, în același orizont cronologic[82]. Ceramica lucrată la roată este puțină și se datorează fie Culturii Tumulilor, fie rușilor timpurii, începând din secolul VII[83]. Ceramica lucrată cu mâna este reprezentată de oala slavă, de un tip secundar, cu bază lată și diametrul maxim la jumătatea înălțimii, atribuit moștenirii Culturii Tumulilor[84], urmate numeric de vasele-lalea (și ele prezente în orizontul cultural precedent) și castroanele decorate cu împunsături și valuri striate; alte forme ar fi tigăile, cu un tip mai scund și mai larg și un tip mai înalt; în fine, se notează că unele buze lucrate cu mâna imită tipuri lucrate cu roata (confirmând astfel că unele forme supraviețuiesc mental, fie și în absența mijloacelor de realizare).

numãr post-quem ante-quem

5 376 425

88 426 475

40 476 500

30 501 600

22 601 700

52 701 775

38 751 800

34 776 800

Baza de date cuprinde 377 de piese de la Codân, din care 289 oale-borcan, alte 19 forme înrudite, 3 vase miniaturale, două căni, 23 de castroane, o fructieră (!), un pahar, 3 ulcioare, 35 de tăvițe (din care 7 înalte). Obiectul analizei morfologice l-au făcut numai oalele-borcan, a căror situație statistică este reflectată de tabelul alăturat (pe intervalele de cronologie relativă propuse de autori[85]). Dintre acestea 19 sunt recipiente întregi, iar un total de 166 recipiente întregi și jumătăți au fost clasificate. Analiza a produs 9 grupe principale, cu un total de 22 subgrupe[86].

Având din start impresia că mă aflu în fața unui sit neobișnuit, care posedă grupe morfologice mai puțin ciudate, având și situația unui sit cu o dispersie cronologică foarte mare, care începe cu două orizonturi ale Culturiii Tumulilor și încheie cu cel puțin două orizonturi Luka Raikovețkaia, de secol VIII, am hotărât ca în alcătuirea seriei morfologice slave să intre numai grupele cu reprezentanți în secolul VI. Așa se face că, dintr-un peisaj morfologic foarte stufos, inițial, au rămas un număr limitat de grupe, respectiv 14[87]; din acestea doar 7 grupe mai au exemplare întregi (de secol VI), astfel încât au dispărut din analiză grupe pe ansamblu foarte bine reprezentate, ca Codân 1a (8 exemplare), 2a (9 ex.), 5a (27), 5b (14), 6a (25), 6b (20), 6c (9), 7b (12) și evident alte grupe mai mici.

Dată fiind situația, vom face două analize: prima pe lotul ceramic slav din secolul VI; o a doua pe celelalte grupe, rămase în afara seriei morfologice slave.

Seria slavă de la Codân a produs rezultate absolut dezolante: rata de stranietate în mediul slav este de nu mai puțin de 50% [v. comentariile la tabela serială]. Elecțiunea maximă se referă la ariile de S și SE ale Poloniei, cu același remarcabil 38,9%; mai găsim 11,1% la Rașcov, iar în rest valori nule! Cu alte cuvinte analogiile formelor de secol VI de la Codân se concentrează aproape excusiv în fostul perimetru al Culturii Tumulilor Carpatici (indicând astfel, foarte exact, care este contribuția acestei culturi la configurarea lumii slave din sudul Poloniei), iar asemănările cu un sit aflat la numai 60 de km. E se reduc la o formă din 10! Indirect, aceasta înseamnă o izolare ostilă între vechile arii Cerneahov și a Tumulilor, conservată două secole mai târziu; iar dacă vocația cerneahovienilor a fost diversitatea culturală și lingvistică, în mod evident vechiul mediu costobocic se evidențiază prin izolaționism. Acestea fiind zise, această parte a analizei este deja gata! Privind tabela D.3. (p. 298) mai găsim demn de interes numai scurt-circuitul produs de analogiile cu grupa 2b de la Capidava, între grupele CSV 19 A și 11 A (Penkovka, cu analogii interesante, pe care le vom discuta la această ultimă arie culturală).

[p. 97]

Este regretabil că baza de date nu posedă date comparative dintr-un sit al Tumulilor Carpatici, care cred că ar clarifica situația moștenirii culturale a Codân-ului.

Să vedem acum care ar fi situația rușilor din secolul VII (respectiv a grupelor inițial excluse). Vom apela la tabelele seriale ale analogiilor relative, pentru a indica poziția acestor grupe:

- gr. Cdn_1a: poziția 311, analogii bune cu grupa principală de la Vadu Codrii și grupa 6 de la Sărata Monteoru; poz. 879 aceleași plus grupa 4b de la Rașcov (neclasificată în seria morfologică slavă); analogii absolute interesante: Rașcov 7 (CSV 1 A), Botoșana 7b (ceramică lucrată cu mâna), câte un exemplar de la Praga (CSV 8 A!), din Slovacia (CSV 10 A), Polonia (CSV 10 A), dar și grupa Budureasca 8; grupa este compusă aproape exclusiv din piese din secolul V și demonstrează impactul vechilor culturi ne-slave la conturarea morfologiei slave (vezi, mai sus, inclusiv faimoasa grupă vest slavă CSV 8 A);

- gr. Cdn_2a: poziția 783, analogie cu CSV 9 B (și tot complexul, inclusiv lumea romană, v. prima linie din tabelul de la Anexe, p. 298); grupa conține piese din sec. V și VI;

- gr. Cdn_4: fără analogii relative sau absolute; este o căniță din sec. V;

- gr. Cdn_5a: poziția 965: grupa 11b Rașcov și CSV 19 A (grupa unicei întâlniri între grupele de secol VI și formele de la Rașcov; analogii absolute est-slave); conține numeroase piese din secolele V, apoi VII-VIII;

- gr. Cdn_05b: fără analogii relative și absolute; ca și varianta 5a o piesă de sec. V, câteva de sec. VII și mai multe de sec. VIII;

- gr. Cdn_06a: poz. 180 grupa 2 Penkovka; poz. 619 grupa 5a Mogoșani; => extracție Cerneahov; analogii absolute la Bratislava, Cracovia (grupa 1 poloneză) și Hotomel (grupa 6a ucrainiană); grupă cu compunere exclusivă din sec. V și VIII;

- gr. Cdn_06b: poz. 176 (și 836) grupa 2 Garvăn; analogii absolute: aceeași grupă Garvăn, două exemplare din Slovacia, un exemplar din Ucraina (Hotomel, grupa ucrainiană 6b); grupă numeroasă dar, și aceasta, cu reprezentare exlusivă în secolele IV-V și VIII;

- gr. Cdn_7b: poziția 457 grupa poloneză 2c; poziția 864 media vaselor de la Căscioarele; analogiile absolute sunt interesante și numeroase: alături de formele de la Căscioarele și grupa poloneză 2 (altă variantă a celei întâlnite la analogiile relative), trei exemplare din Slovacia (situri diferite, toate din faza I), o întreagă colecție din Câmpia Română: Băneasa-Străulești, Soldat Ghivan, Budureasca și grupa 1 (!) de la Gropșani (mixtă); grupa bucovineană se compune dintr-un exemplar de sec. V, două de sec. VII și 3 de sec. VIII; aspect și analogii de factură pan-europeană (piesele slovace fac parte din grupa CSV 15 A, pe care am denumit-o deja pan-slavă de vest, cu reprezentare bună și la Rașcov);

- gr. Cdn_8a: fără analogii relative sau absolute; grupa se compune doar din două vase, din sec. V; morfologie generală dacică;

- gr. Cdn_8b: fără analogii relative sau absolute; grupa se compune din două piese din sec. VII și VIII; deși fără analogii, morfologia generală recomandă o tradiție romană;

- gr. Cdn_9: fără analogii relative și absolute; piesă singulară de la Gorecea, probabil sec. V (considerată de autori în grupa I slavă varianta E; are formă prea elaborată gen castron înalt - și, după cum se vede, nu are analogii);

Aici se încheie al doilea tronsonul analitic al morfologiei de la Codân. Pentru recapitulare, după origine probabilă și analogii, avem 3 grupe vechi, de factură locală (Cultura Tumulilor), una sau două de tradiție romană, una de factură veche cerneahoviană, una de factură bucovineană (Codân+Rașcov), una pan-slavă și una pe care am numit-o pan-europeană, pe care am putea s-o numim și trans-culturală, sau multi-culturală, deci inclusiv slavă. După cum se vede, alura de sit slav nu s-a consolidat, din contră, o singură grupă este cert slavă și o a doua posibil slavă (fiind trans-culturală, nu poate fi clasificată). Majoritatea referirilor sunt tot la culturi vechi (romană, dacică, a Tumulilor carpatici sau chiar Cerneahov), accentuând impresia de izolare și arhaism (în sensul cultivării unor forme vechi). Nu mai puțin de 4 grupe vechi, de secol IV-V, lipsesc în sec. VI, chiar în VII, făcând come-back în secolul VIII, dar nu ca urmare a unei continuități, ci ca urmare a îmblânzirii formelor din acest areal geografic și a tendințelor de uniformizare tipice secolului al VIII-lea, a revenirii la roata olarului și la modele consacrate.

[p. 98]

Revin aici asupra paradoxului diversității formelor din Bucovina, dar a coincidenței mărimilor de vas și chiar a claselor de capacitate, între Codân și Rașcov (revezi K.9. de la Anexe, respectiv p. 195-196). Coincidențele de pe acest tărâm nu pot fi explicate cu ușurință. Ar trebui să presupunem că, în ciuda diferențelor culturale (evidențiate de marile diferențe morfologice) și a statutului similar (comunități ne-slave nu neapărat înrudite și ne-războinice), în regiune există o autoritate politică ce asigură nivelarea claselor de capacitate, sau cutume ale pământului, mai vechi (dar pe care nu le putem pune în evidență din lipsa materialului comparativ din secolele III-IV), care reglementează chestiunea.

ÎNAPOI LA CUPRINS VOLUM I

ÎNAPOI LA INDEX

MAI DEPARTE ceramica Penkovka

[75] RUSANOVA & 1984.

[76] RUSANOVA & 1984, p. 3, 9; această primă diferență față de Rașcov, care provine dintr-o succesiune Cerneahov, este de reținut ca o primă explicație a marilor diferențe de morfologie.

[77] RUSANOVA & 1984, p. 3, 8.

[78] Iată o sursă a romanizării formelor.

[79] RUSANOVA & 1984, p. 8.

[80] RUSANOVA & 1984, p. 8.

[81] Încheiere în binecunoscutul stil de la Radio Erevan, RUSANOVA & 1984, p. 5.

[82] Nu este clar în ce măsură aceste nivele nu se datorează, fie și parțial, nivelului de așezare a Culturii Tumulilor Carpatici. Nu am identificat gropi decât în orizonturile foarte timpurii (sec. V) sau foarte târzii (final de sec. VIII).

[83] RUSANOVA & 1984, p. 10-22. A doua jumătate, mai exact.

[84] idem; un asemenea tip (CSV 14 C) am identificat mai devreme, la analiza Rașcovului, ca fiind, cu probabilitate, o moștenire dacică (termenul este folosit, evident, cu un înțeles generic, neintrând aici în complicatele chestiuni al etnicului unor mari ramuri, precum carpii și costobocii).

[85] RUSANOVA & 1984, p. 40-41.

[86] Vezi amplele analize de la Anexe, Secțiunea IV, punctele K.1. și următoarele (p. 174 și următoarele), în special tabelele Definitivare grupe morfologice, de la p. 176, și tabelul (fără titlu) de la K.3. (p. 183), care prezintă situația finală, inclusiv cu clasarea jumătăților de vas.

[87] Grupe notate Med_SCdn, în Tabelele seriale ale analogiilor relative, de la Secțiunea IV a Anexelor, punctul A, p. 269 și următoarele.