Situri nordice din Muntenia; Băleni

8. SITURI MARGINALE DIN MUNTENIA

8.3. Situri nord-muntene [continuare expunere pe situri]

[p. 142]

Un alt sit aflat pe linia de întâlnire dintre dealurile sub-carpatice și câmpie este Băleni. Așezarea se află pe o terasă din dreapta Ialomiței mijlocii (cu extensii spre luncă), pe teritoriul satului Băleni-Români, comuna Băleni (cca. 20 km. SE de Târgoviște, v. harta 2), punctul Plantație, și a fost cercetat cu intermitențe în anii 1973-1980. Cercetarea se bucură până la acest moment numai de un raport parțial[110], însă Luciana Muscă a avut amabilitatea de a-mi furniza informații suplimentare, care cuprind desene nepublicate de la ceramică întregibilă (ceea ce a făcut posibilă integrarea sitului în seria morfologică a Câmpiei Române), cât și observații stratigrafice din campania 1980, de care am să fac uz, cu mulțumirile de rigoare. Până în 1979 se descoperiseră, conform raportului, 19 locuințe de suprafață ușor îngropate (în general 0,3-0,5 m.)[111], la care se adaugă cel puțin alte 5 din campania 1980[112], un cuptor de ars oale tronconic, fără grătar[113], dar și alte complexe, mai rare în epocă, respectiv cel puțin 3 gropi menajere și nu mai puțin de 5 vetre libere, cu gardină de piatră, între locuințe[114]; fapt mai obișnuit în epocă, nu există depunere antropică continuă. Două situații stratigrafice din campania 1980 certifică minim trei episoade habitaționale, rezultat al locuirii pendul[115], ceea ce ar justifica un interes sporit pentru acest areal. Autoarea săpăturii enunță trei faze de locuire, certificabile cel puțin pentru două rânduri de complexe, notate de la A (cel mai nou) la C (cel mai vechi), în ordinea descoperirii, nu în succesiune cronologică. Analiza comparativă a datelor pe o astfel de schemă este mai degrabă confuză (tabelul infra).

FAZA SU Diam. f Vol. sup.

C 29,2 11,2 cm. 0,88 l.

B 32,3 11,9 cm. 0,57 l.

A 38,4 13,7 cm. 0,79 l.

Diferența unghiurilor marginii (SU) este în creștere, ceea ce este normal (se renunță, lent, la formele cu margine scurtă, cu buză cvasi-verticală); diametrul la gură (notat diametru în f) este însă în creștere, ceea ce este anormal (dar nu imposibil); volumul superior este oscilant și decorelat dimensiunilor la buză[116]. Există însă serii stratigrafice ale căror material nu prea seamănă. Astfel, seria (de jos în sus) Gr. 4 B.35 Gr. 6 și seria B.34 C B.34 B B.34 A prezintă similitudini, cu ceramică lucrată la roată relativ multă (pe toată secvența), în timp ce complexele B.29 și B.28 (care suprapune B.29) arată mult mai arhaic. Dacă ar fi să judecăm după raportul tehnicilor, B.29 și 28 ar trebui să fie târzii, însă aspectul morfologic pare mai timpuriu. Ar putea exista deci mai mult de trei episoade de locuire. Există însă și suficiente puncte comune, mai ales sub raport morfologic. Cele 3 forme întregi compun două grupe; prima are un vas lucrat la roată din faza târzie și un vas lucrat cu mâna din faza timpurie (oarecum pe dos...), cu o formă relativ înaltă, cu gât îngust, amintind de o cană (alcătuind grupa munteană CR_6 A, împreună cu grupa a 2-a de

[p. 143]

la Sărata Monteoru). Un alt vas întreg, cu o alură înaltă, din familia Străulești, reprezintă la Băleni grupa 2, provenind dintr-un complex târziu. Ambele forme au replici pe ceramica întregită parțial și sunt reprezentative pentru așezare. Există și câteva fragmente care fac aluzia la ceramica sud-dunăreană, fie prin formă, fie prin decor (caneluri largi sau incizii depărtate). Pe un fragment este incizată o cruce mare, cu brațe inegale (din nefericire nu este întreagă[117]). De notat, de asemenea, frecvența relativ mare a tipsiilor și cele câteva buze decorate prin alveolare.

Cred că deocamdată nu se poate spune mai mult despre această altminteri foarte interesantă așezare și închei cu speranța că o vom vedea publicată integral.

DETALII - Budureasca

- Târgșor

- Șirna

ÎNAPOI LA CUPRINS VOLUM I

ÎNAPOI LA INDEX

MAI DEPARTE situri din Oltenia

[110] MUSCĂ L & 1980.

[111] Aceste adâncimi ar putea fi realmente mai mari. Pentru L.28, de pildă, (MUSCĂ L & 1980, p. 425-426, fig. 2), autoarea dă un nivel de pornire a gropii bordeiului la 0,64 (ceea ce e ciudat, fiindcă așezarea este suprapusă cu totul de 3 locuințe ulterioare sec. XIII-XV - și nu există un nivel antropic, nici măcar posterior); desenul de la fig. 2 demonstrează că autoarea consieră nivel de pornire adâncimea la care conturul complexului a fost sesizat; locuința are însă amenajat un cuptor în perete, prin scobire, ceea ce practic nu se poate face fără cel puțin o jumătate de metru de sol peste nivelul podelei.

[112] Numărul mare de locuințe este întrucâtva artificial, fiind nomerotate separat inclusiv fazele de reamenajare. Având în vedere suprafața mică investigată (MUSCĂ L & 1980, p. 424, fig. 1), numărul amenajărilor ar putea fi mult mai mare.

[113] Complexul este amintit de trei ori în raport (MUSCĂ L & 1980, p. 423, 427, 428), are și un desen de plan (fig. 3 la p. 426), dar nu are nici profil, nici o descriere care să ne convingă asupra acestei funcționalități. Se afirmă (p. 428) că inventarul complexului îl datează în secolul VII, dar nu știm nimic despre acest inventar).

[114] MUSCĂ L & 1980, p. 427, complexe asigurate cu material ceramic, pe care autoarea le datează timpuriu, în sec. V-VI.

[115] Pe teritoriul comunei Băleni există cel puțin alte trei situri de ev mediu timpuriu, reprezentând probabil pandantul așezării cercetate (MUSCĂ L & 1980, p. 428, prima notă).

[116] Din desenele pe care le posed lipsește mențiunea tehnicii de execuție, astfel încât o statistică de această natură nu se poate prezenta

[117] Luciana Muscă, desene nepublicate.