ceramica de la Bacău-Curtea Domnească

CAPITOLUL 5. REFERINȚA SINCRONICĂ

5.2. Ceramica arealelor periferice

[p. 77]

5.2.5. Bacău-Curtea Domnească

Mai facem un pas spre sud, cu micul lot de la Bacău-Curtea Domnească[35], compus din 4 vase întregi și o jumătate superioară. Deși formele sunt diferite și reprezintă cu certitudine mai multe grupe, am considerat lotul prea restrâns pentru clasificarea tipologică. Îl aduc aici în discuție fiindcă aceste piese prezintă un aspect particular al ceramicii moldovene de sec. VI.

La poziția 503 a tabelelor analogice, media lotului de la Bacău este în compania a două grupe de la Locusteni și a grupei 1 de la Târgșor (sec. VI); nici una dintre analogii nu este strânsă;

[p. 78]

Pe al doilea tabel, la poziția 632, lotul de la Bacău este analog grupei slave 16; această grupă este relativ bine reprezentată, însă într-un perimetru foarte bine delimitat: câte 5 piese în Polonia de S și Polonia de SE și 7 piese la Codân (unde este, clar, acasă)

Termenul mijlociu între ceramica dacică din Oltenia, grupa de secol VI de la Târgșor, pe de o parte, și grupele definibile ca aparținând Carpaților nordici, este evident chiar ceramica de la Bacău. Morfologia ceramicii băcăuane este cel mai clar martor al supraviețuirii ceramicii carpice, chiar dacă analogia nu a fost direct relevată. De aici lipsesc nu numai influențele slave (discut strict acest lot restrâns!), dar și romanizarea, cea constatată atât de ușor și clar într-o poziție mai nordică și aparent mai izolată, la Izvoare-Bahna.

ÎNAPOI LA CUPRINS VOLUM I

ÎNAPOI LA INDEX

MAI DEPARTE ceramica din necropola de la Noșlac

[35] MITREA 1980, pl. 23/5, 6, 24/2, 4, 5.