Morfologia bazelor de vas

CAPITOLUL 13. Morfologie alfa-numerică

[p. 188]

13.3. Morfologia bazelor de vas

Morfologia bazelor de vas, ca și teoria problemei[11], nu ridică probleme deosebite. Tabelele de mai jos [în original; primul tabel este o statistică pentru ceramica lucrată la roată; al doilea tabel se referă la ceramica arhaică] înfățișează de o manieră compactă și explicită situația statistică din principalele situri[12]. Au fost adăugați termeni comparativi din lumea romană și din areale mai mult sau mai puțin slave, pentru a înțelege chiar importanța unor deosebiri între siturile analizate.

[p. 189]

O primă constatare este că diferențele reciproce dintre situri, chiar și atunci când par mari, sunt neesențiale la nivel global, cel puțin prin comparație cu alte areale culturale. Cele trei modele dominante sunt, în toate cazurile, AB, BB și CB, prin comparație cu Iatrus, unde modelul AB este absent. Dintre termenii de comparație, Codânul este cel mai apropiat; specificitatea acestui sit este clar evidențiată de distribuirea a 30 de procente în grupe absente sau cvasi-absente în Câmpia Română. Nici Korceak nu are o structură net distinctă. Să notăm totuși că la Korceak 14,3% se distribuie unui model absent în cultura Ipotești-Cândești, iar modelul AB (dominant în Câmpia Română, respectiv 50,8% pentru seria lucrată manual) nu are la Korceak decât tot 14,3%. Diferențele nu sunt mari, dar sunt suficient de mari pentru a postula diferența culturală (mai exact: tehnologică). În legătură cu acest model definibil textual ca fund de vas cu interior ogival despre care s-a spus (pe ce bază e foarte greu de precizat) că ar reprezenta un specific al ceramicii slave, trebuie să luăm notă, în felul cel mai explicit că, din contră, reprezintă un specific al culturii Ipotești-Cândești, inclusiv al ceramicii lucrate la roată. Detaliul este mult mai interesant decât s-ar putea crede, fiindcă o asemenea deosebire în comparația cu Iatrus, deși nu reprezintă o diferență culturală propriu-zisă, ci mai degrabă o caracteristică pur tehnică, exclude cel puțin meșteșugarii din zona Iatrus dintre producătorii ceramicii lucrate la roată. Un răspuns în legătură cu ipoteza dacă meșteri de origine romană au practicat meșteșugul itinerant, la nord de Dunăre, nu se poate formula decât după extinderea cercetărilor în cetățile din Illyricum.

Modelul de vas cu fund ogival (AB) reprezintă, în plan tehnic, o stângăcie, cu consecințe asupra vasului, care are fundul prea greu (dar tocmai de aceea cu centru de greutate mai jos, deci mai stabil), iar coacerea completă este practic imposibilă, făcând vasul casant; în plan statistic, modelul AB reprezintă o dominantă a începuturilor, cel puțin pe ceramica lucrată la roată, tendința de descreștere fiind evidentă cel puțin pentru Gropșani și siturile bucureștene.

Modelele BB (cele mai răspândite, în diverse medii) au, din contră, tendința de a crește numeric, fenomen mai vizibil tot pentru extremele geografice și tot pe ceramica lucrată cu roata. Această creștere reflectă tendința de perfecționare a modelării, în ciuda scăderii ponderii ceramicii modelate cu roata, pe ansamblul ceramicii. Fenomenul este și mai inteligibil dacă privim modelul CB, care reprezintă extrema opusă modelului AB, respectiv un fund plat, care face cu pereții un racord unghiular, scurt.

În fine, să remarcăm că fenomenele descrise nu au coerența pe care am fi sperat-o. Cumulând coloanele BB și CB obținem seria Dulc. IV = 85,2; Dulc. II = 61,9; Dulc. I a = 86,6; Dulc. I b = 84,2, ceea ce poate pune la îndoială ordinea propusă. O oscilație similară remarcăm și la tabela ceramicii modelate manual, ceea ce pune sub semnul întrebării constanța notării[13].

Modelele cu exterior de tip C, D sau E reprezintă tentative de a reproduce produse mai complicate ale roții olarului. Este interesant de remarcat că ele nu lipsesc nici în mediile unde ceramica lucrată cu roata absentează complet, ceea ce pune probleme interesante vis-à-vis de modelul mental al acestor produse[14]. Similar, unele modele destul de complexe (ED, de exemplu), care lipsesc de pe ceramica lucrată la roată, apar în schimb pe ceramica modelată cu mâna.

ÎNAPOI LA CUPRINS VOLUM I

ÎNAPOI LA INDEX

MAI DEPARTE capitolul 14 (morfologie numerică)

[11] La nevoie a se revedea § 3.5 (capitolul teoretic).

[12] O detaliere a acestei statistici se găsește la Anexe, p. 312-313.

[13] Siturile au fost prelucrate la distanțe relativ mari în timp. Deși efortul de a lucra după criterii cât mai obiective sper că s-a observat, este desigur dificil, în destule situații, de a face distincția între modele apropiate (AB și BB, de exemplu), existând riscul ca la ședințe diferite de lucru să se facă aprecieri diferite asupra aceleiași realități. Singura soluție reală este reluarea adnotărilor, pe o tabelă albă, fără sugestii ale primei încercări, și realizarea clasificărilor într-o singură ședință (sau în cel mai scurt timp).

[14] Nu am să încerc să soluționez aceste probleme, fiindcă toate răspunsurile sunt strict ipotetice. Cert este că producătorii au mai văzut așa ceva.