Situri răsăritene din Muntenia; Vadu Anei

8. SITURI MARGINALE DIN MUNTENIA

[p. 130]

8.2. Situri la extremitatea răsăriteană

Siturile acestui paragraf se circumscriu foarte bine noțiunii de marginalitate. Un rezumat final ar vehicula termeni ca cel mai sau singular. Primul este Vadu Anei, aflat la marginea nordică a unui cătun sudic (Vadu Anei) al comunei Brănești Ilfov. Situl se află pe stânga pârâului Pasărea (afluent stânga al Dâmboviței), exact la borna kilometrică 12 a viitoarei autostrăzi București-Constanța (care îl taie în două)[35]. Așezarea nu este izolată de siturile bucureștene [v. harta 3]. Până la Cățelul Nou sunt doar ceva mai mult de 10 km., iar la numai circa 5 km. SE, pe dreapta Dâmboviței, la Bălăceanca, s-au efectuat cercetări intense la sfârșitul anilor 80 și începutul anilor 90[36]. La începuturile anilor 60 s-au făcut săpături și la Mănăstirea Cernica[37] aflată la numai circa 7 km. vest de

[p. 131]

Vadu Anei, încadrate de Victor Teodorescu în prima etapă de evoluție a culturii Ipotești-Cândești[38]. Așezarea de la Vadu Anei este situl extrem răsăritean al grupajului bucureștean și este, cu siguranță, cel mai târziu dintre toate.

Deși perimetrul în care au apărut complexe de secol VII a fost foarte bine cercetat (aproape de standardele unui șantier de cercetare sistematică), au fost descoperite numai rămășițele a 4 locuințe, astfel încât așezarea poate fi estimată la un maxim de 10-12 locuințe (centrul așezării a fost distrus de constructorii autostrăzii). Podeaua locuințelor se află la adâncimi de 0,6-0,7 m. de la nivelul de săpare, sunt în general mici, fără stâlpi de susținere în interior (excepție un complex reamenajat și lărgit), cu cuptoare scobite parțial în colț cruțat (NE), parțial în peretele lateral[39]. Ceramica este relativ puțină, realizată aproape exclusiv în tehnica arhaică. Analiza pastei, pe elemente, indică următoarele îngrediente: nisip (85% din fragmente), pietriș (47%), cioburi pisate[40] (56%), vegetale (15%), ocru (12%), iar 17% au urme de slip. Diferențele statistice între complexe, la nivelul fabricației (care nu sunt de natură să recomande mai multe episoade de locuire, fiind doar o variabilitate care se întâlnește în orice așezare), indică două serii de fapte (cu valoare statistică, nu absolută): o pastă cu un amestec mai bun (mai mult nisip, pietriș, ocru) se bucură de o ardere mai bună, de baie de lut, fiind de o culoare mai vie (gălbui-roșcat); a doua serie se caracterizează prin prezențe statistice mult mai substanțiale de ceramică pisată, vegetale, fără ocru, fără baie de lut, cu o ardere incompletă, generând și un aspect mai tern (tot gălbui-roșcat, dar cu o tentă cenușie vizibilă) și o spărtură mai necoaptă. Cele două forme întregite[41] nu sunt tipice pentru restul așezării, de aceea analogiile lor nu sunt de interes, menționez totuși că sunt extrem de necaracteristice lumii slave și au trăsături morfologice târzii, care le apropie de ceramica tip Garvăn-Popina[42]. Un singur fragment ceramic a fost realizat cu roata lentă, aparținând unui vas relativ mare, bine modelat, cu buza rotunjită simplu, cu o morfologie care anticipează formele Dridu, dar nedecorat (există toată jumătatea superioară). Există numeroși vălătuci (nu există piatră de râu în zonă, nici pietriș mare în lutul nativ), dar nici un fragment de tipsie și nici o altă formă, import sau obiect mărunt.

Mica așezare de la Vadu Anei ilustrează un aspect necunoscut în numeroasele situri din zona Bucureștiului. Morfologia ceramicii atât cât poate fi discutată, având în vedere numărul mic de piese întregibile este bine ancorată în epocă. Pentru studiu s-au alcătuit două serii de date: prima este media celor două vase întregi (a); a doua este media tuturor pieselor (deci inclusiv unghiurile măsurate pe fragmente mici deci b):

media a (pozițiile 348 și 855):

- analogii relative: grupa 1 Capidava; grupa 1 Budureasca; grupa munteană CR_08 (compusă din grupa amintită de la Budureasca și grupa 4 Sărata Monteoru); grupa 6 Garvăn-Popina; fără analogii absolute

media b (pozițiile 317 și 848):

- analogii relative: grupa 5a Rașcov (grupă locală, nord-moldovenească); grupa slovacă 1 a (de tipul oala slavă de vest, respectiv CSV_08 A);

- analogie absolută: grupa 3 b de la ...Noșlac[43].

Toate analogiile sunt deci în același orizont cronologic (final de secol VI - început de secol VII). Doar grupa 4 de la Sărata Monteoru nu a beneficiat încă de o analiză. Celelalte indică, pe rând, o veche filiație romană (Noșlac; dar și grupa slovacă are aceeași semnificație, indirect), legături mediate cu grupul Străulești (prin grupa 1 de la Budureasca), și eventuale legături răsăritene, indicate de Rașcov, Capidava și Garvăn-Popina. Grupa din nordul Bulgariei nu are, la rândul ei, alte analogii decât Vadu Anei și Capidava, iar grupa de la Capidava este în exact aceeași situație, ceea ce indică o formă regională (cu alte conexiuni ce se datorează unui fond

[p. 132]

comun). Materialul ceramic de la Vadu Anei este repet prea puțin pentru a trage concluzii ferme, dar, cu titlu orientativ, indică începutul unui proces de sinteză culturală. Sinteza culturală nu presupune, în mod nemijlocit și mecanic, un amestec de populație, la nivel local (în interiorul sitului), dar presupune, în schimb, coexistența unor populații diferite în areale proxime, pentru mai mult de o generație. Aceasta este de altfel și concluzia către care conduce analiza ceramicii de la Garvăn-Popina.

Așezarea de la Vadu Anei este deci singulară nu numai prin poziția geografică, prin structura materialului (având acea unică analogie la Șuvița Hotarului), dar și prin prezumția că participă efectiv la un proces de aculturație cu slavii, fără a fi decorelată de fenomenele culturale care o preced, fără a ieși, deci, din perimetrul cultural Ipotești-Cândești; suntem însă la frontierele culturale și cronologice ale culturii pe care o studiem. Poziția geografică, la stânga pârâului Pasărea, dar și poziția concretă pe teren (pe o terasă mai joasă, sub nivelul câmpiei de la răsărit) înseamnă o vulnerabilitate extrem de ridicată față de un vizitator răsăritean. Un asemenea pericol însă nu exista. Suntem într-o perioadă de pace, fără mișcări ample de populații, probabil după 626.

DETALII - Sărata Monteoru

- necropole înhumație

- Cândești

ÎNAPOI LA CUPRINS VOLUM I

ÎNAPOI LA INDEX

MAI DEPARTE situri nordice din Muntenia

[35] Sit complex, cu obiective din neolitic până în evul mediu târziu (inclusiv epocă Dridu), săpat în regim de salvare între august 1991 iulie 1993 (timp în care s-au făcut efectiv 16 luni de săpături), de către un numeros colectiv al Muzeului Național de Istorie. Datorez interesul pentru această epocă tocmai marginalității așezării de la Vadu Anei. Foarte recent a apărut un raport, numai pentru obiectivele evului mediu timpuriu (TEODOR E. 2000 a), ceea ce îmi permite să reduc aici discuția la strictul necesar. În același volum din Cercetări Arheologice (XI) a apărut un alt raport parțial de la Vadu Anei, referitor la ceramica dacică (TROHANI 2000 a).

[36] Vasilica Sandu de la Muzeul Municipiului București, săpături nepublicate, dar raportate repetat (și confuz) la Sesiunile Naționale de Rapoarte. Am reținut doar posibilitatea de a exista mai multe episoade de locuire, inclusiv foarte timpurii (sec. V). Pâna la apariția raportului nu este nimic de adăugat.

[37] Cercetarea aparține lui Gh. Cantacuzino și este nepublicată. Se pare că a fost decoperit un singur bordei care poate fi atribuit secolelor V-VI (informație George Trohani).

[38] TEODORESCU 1971, p. 106.

[39] Acesta pare un tip de tranziție spre modelul Dridu, cu cuptoare în general scobite în perete. La Vadu Anei însă, aceste complexe erau tot de tipul în colț cruțat. Vezi raportul pentru detalii.

[40] Trebuie să fac precizarea că, spre deosebire de alte situri (de ex. Târgșor), ceramica pisată din pasta vaselor de la Vadu Anei este minusculă, practic aproape de nezărit cu ochiul liber. A se considera ca fiind altă specie de fabricație.

[41] Ceramica de secol VII de la Vadu Anei este reprodusă și în această lucrare, la planșa LIX.

[42] Pentru aceasta vezi planșele LXVI-LXVII.

[43] A se revedea, eventual, comentariile de la capitolul V, referitoare la aceste forme.