ceramică Izvoare-Bahna

CAPITOLUL 5. REFERINȚA SINCRONICĂ

5.2. Ceramica arealelor periferice

[p. 75]

5.2.4. Izvoare Bahna

Lotul ceramic de la Izvoare-Bahna (jud. Neamț)[12] ar fi trecut neobservat dacă Ioan Mitrea nu ar fi fost inspirat când a ales ilustrația pentru copertă: un vas întreg, gălbui, cu formă de ulcior, dar fără ansă, decorat cu caneluri pe umăr și incizii simple (în val pe diametrul maxim; orizontale pe panoul inferior). Deschizând cartea, ilustrația pentru nivelul de secol VI arăta un vas întreg, vreo șase jumătăți și alte lucruri neinteresante[13]. Borcanul-ulcior apărea, spre surpriza mea, la inventarul unui bordei de sec. VIII-IX[14]; surpriză fiindcă cel puțin două elemente de decor de pe piesă (canelura și valul trasat cu un singur vârf) sunt practic nefolosite pe ceramica nisipoasă a secolelor VIII-IX, dar și fiindcă cunoșteam mai multe analogii morfologice pentru secolul VI, fiind o formă rară și destul de curioasă[15], cu diametru la gură mai mic decât diametrul bazei, cu alură relativ înaltă (deci urcior). Am analizat, evident, întreg inventarul complexului (respectiv tot ce era desenat), ajungând să nu am nici un dubiu asupra datării bordeiului în secolul VI. Oala-borcan întreagă, lucrată cu mâna, cu val înalt incizat pe umăr[16], are analogii în sec. VI[17]. Piesa următoare, lucrată la roată, este decorată cu piaptenul într-o manieră care se poate întâlni în secolul IX, dar este mai tipică în VI[18]; un detaliu mi-a atras în mod

[p. 76]

special atenția: gaura de atârnare de la umăr, care, așa cum vom vedea în alt capitol, are referințe în secolul VI[19]. Baza de vas lucrată la roată, cu rectangule imprimate pe exterior[20], are puține analogii, dar există ceva similar[21]. Panoul inferior de vas incizat cu o cruce[22] are numeroase analogii, în Moldova și în Muntenia[23], pentru secolul VI. Similar, celelalte piese din L. 17 sunt compatibile, perfect, cu topica ceramică a secolului al VI-lea[24]. Acum ar fi relativ suficiente piese pentru o discuție...

Următorul lucru care m-a suprins este frapanta rarissima asemănare dintre recipientul de la fig. 23/2 (considerat și de Ioan Mitrea de secol VI), fig. 34/5, 31/3, chiar 34/2 (toate din L.17, care, tocmai am stabilit că se datează în sec. VI), și piesele de la 31/1, 2 (L.10) și 36/1 (L.19)[25]. Revizuind și inventarul acestor două complexe, am ajuns la concluzia (asimtotică, nu ipotetică) că L.10, L.17 și L.19[26] reprezintă un orizont unitar, altul decât cele două sesizate de autorul săpăturii. În seria așezărilor de epocă medieval-timpurie, acest orizont cultural este primul, datând din prima jumătate a secolului al VI-lea, probabil spre începutul intervalului. Acest prim orizont se definește prin inventar bogat, cu relativ echilibru între inventarul lucrat la roată și cel de tip arhaic, cu eventuală preponderență a primei categorii, toată relativ bogat ornamentată. Ceramica tradițională este lucrată din pastă cu cioburi pisate și are adeseori buza crestată/ alveolată. Se exclud fragmentele ceramice fine cenușii, care nu aparțin orizontului cultural următor (ceramica cenușie lustruită nu pătrunde în Moldova înaintea sec. X), ci unui orizont anterior, pentru care se cunoaște un singur complex[27]. Orizontului din prima jumătate a sec. VI îi aparțin cele 8 vase cu morfologie foarte asemănătoare (din care 4 sunt întregi), alcătuind grupa 1a, cu o variantă, cu înălțime superioară înaltă (grupa 1b, respectiv fig. 21/1), dar și vasul-urcior (notată grupa 3).

Cele 3 forme lipsesc din tabelele de înseriere relativă, analiza detaliată a ceramicii de la Izvoare-Bahna realizându-se după definitivarea tabelelor. Ne putem folosi însă de aceste tabele (Anexe, p. 269-291), pentru a preciza poziția acestor grupe în serie.

- astfel, grupa IzB 1a s-ar găsi între pozițiile 337 și 338, fiind aproape identică cu grupa 6b a ceramicii romane din Oltenia și grupa regională Câmpia Română 5a (ambele specii cu reprezentare la Gropșani, Vadu Codrii și Budureasca); filiația morfologică romană a acestei grupe este neîndoielnică;

- grupa IzB 1b (o singură jumătate superioară de vas) nu ar putea figura la lista analogiilor relative, nefiind completă; așa cum am văzut deja, analogiile absolute, pe jumătăți de vase, sunt numeroase, și ne vom mulțumi cu o enumerare (incompletă): câte 5 - la Dulceanca II și Ciurel, câte 4 - pentru Sărata Monteoru, Nitra Mikov dvor, Dulceanca I, Rașcov III, câte 3 - așezarea 1 Bratei (nivel II), Dulceanca I, Codân, câte două Budureasca, Locusteni (necropola), Vęcapy-Opatovce Cseterdülö (Slovacia), Dulceanca IV, Soporu de Câmpie (toate, până aici, ceramică lucrată cu mâna), dar și câte 4 - Botoșana, câte două - Ciurel, Gropșani, Străulești, Dulceanca I, Soldat Ghivan, Locusteni (necropola), Mătăsaru (Chilia-Militari), Mogoșani (toate acestea din urmă realizate cu roata olarului). Forma înaltă, moștenită din cultura dacică, este

[p. 77]

răspândită pe suprafețe mari, inclusiv în Bucovina și Slovacia, însă absentează în Polonia și Ucraina, sau în mediul Penkovka;

- grupa IzB 3 (oala cu formă de urcior) nu are analogii relative, nici analogii absolute; o serie de analogii mai îndepărtate am enumerat într-o notă supra;

Complexele considerate de Ioan Mitrea de secol VI[28] au ca inventar ceramic exclusiv ceramica grosieră, lucrată cu mâna, de un tip morfologic complet distinct de primul orizont[29]. Pe trei fragmente nu se poate spune, în mod normal, mai nimic. În acest caz, însă este foarte clar că suntem în prezența unei morfologii net distincte (cu lățime superioară foarte mare, >34), cu o modulare minimă a buzei (într-un caz deloc); cele 3 fragmente alcătuiesc o singură grupă (2, eventual cu variante). Analogiile absolute ale acestor 3 variante sunt următoarele:

- IzB 2a[30]: câte 8 Korceak VII și Rașcov, câte 4 Korceak I și Codân, 3 Korceak IX (și este suficient)

- IzB 2b[31]: câte 14 Korceak VII, 13 Rașcov, 7 Codân, 6 Korceak I, 5 Korceak IX, 4 Dolheștii Mari... și e suficient!

- Izb 2c[32]: nu are analogii directe

Subtipurile grupei 2 de la Izvoare-Bahna au o factură slavă clar arătată de lista analogică. Ele sunt corespondente tipurilor ceramice 1-6, definite pentru Ucraina central-nordică[33], databile în secolul VI, eventual VII. Având în vedere că varianta IzB 2c este echivalent tipului Rusanova 1, această datare nu poate depăși secolul VI[34].

Pentru a concluziona, constatăm la Izvoare-Bahna următoarele trei nivele post-romane:

- așezarea de la începutul sec. VI, cu ceramică cu morfologie de tradiție romană, cu echilibrul celor două tehnici;

- așezarea din a doua jumătate a sec. VI (probabil), cu ceramică exclusiv de tip grosier și cu morfologie slavă (atât cât ne putem da seama, pe atât de puțin material);

- așezarea de sec. VIII, care iese din obiectivele acestei lucrări;

Lucru extrem de interesant, deși schimbarea orizontului cultural apare ca de-a dreptul brutală, nu se schimbă nici tipul de pastă ceramică a ceramicii grosiere (cu multe cioburi pisate), nici tipul de locuință. Întâmplarea are, cred, o morală: și tipul de pastă grosieră, și tipurile de bordeie (în special acesta, cu pietrare), aveau o mare răspândire geografică, ce transcende limitele culturale identificabile prin studiul inventarului arheologic.

ÎNAPOI LA CUPRINS VOLUM I

ÎNAPOI LA INDEX

MAI DEPARTE ceramica de la Bacău-Curtea Domnească

[12] MITREA 1998.

[13] MITREA 1998, fig. 20-24.

[14] MITREA 1998, fig. 34/1, respectiv bordeiul 17, a cărui material este împrăștiat, de o manieră confuză, la mai multe figuri (34/1-6, 8 cele mai importante, dar și 29/2, 4, 12, 33/4, 36/4). Curios este că autorul însuși comentează despre 34/1 că acest vas (...este) derivat, probabil, din forma unor amforete de tradiție romano-bizantină (p. 61); corect! nu lipsește decât ansa; Mitrea datează însă (în aceeași frază!) în secolele VIII-IX.

[15] Analogiile nu sunt perfecte, dar sunt suficient de sugestive. Spre deosebire de toate celelalte, aceasta pare import sud-dunărean (fiind de o factură îngrijită), constituidu-se în cap de serie pentru celelalte: Dulceanca I (FERCHE 1974, fig. 94), Bratei așezarea 2, orizontul b (ZAHARIA 1995, fig. 17/2, ceramică lucrată la roată), Capidava două piese (OPRIȘ 2000. cat. 223, 224, v. și 226, ceramică lucrată cu mâna sau cu roata lentă, mijlocul secolului al VI-lea; piesele sunt ilustrate și în prezenta lucrare, pl. LXIV, fig. 76, 77, 79), Ulmeni-BZ cu datare discutabilă (CONSTANTINESCU 1993, fig. 3/4; autorul vorbește despre tradiție Hallstat și eventuală datare în sec. IV-II î. Chr.; mie nu mi se pare deloc exclus să fie ceramică post-romană; am căutat similitudini în La Tène, dar nu am găsit nimic la MOSCALU 1993, iar la CRIȘAN 1969 se poate cita cel mult fig. 89/2, care este însă departe de forma de la Ulmeni), piese care sunt fie ceramică lucrată la roată fie ceramică lucrată cu mâna); piesa de la Izvoare-Bahna este cea mai frumoasă, cu proporții îngrijite, cu decor regulat, cu pasta aparent de calitate, fiind un cap de serie pentru toate piesele de mai sus, aproape cert un import sud-dunărean; nu cunosc analogii ale acestei piese în sec. VIII-IX.

[16] MITREA 1998, fig. 34/2.

[17] Dulceanca I (FERCHE 1974, fig. 52/2, 95/5), Dulceanca IV (FERCHE 1992, fig. 18/17).

[18] MITREA 1998, fig. 34/5; nu are rost să dau exemple, fiind foarte multe.

[19] Este posibil să existe și pe ceramica secolelor următoare, însă nu cunosc.

[20] MITREA 1998, fig. 34/6.

[21] O piesă lucrată cu mâna (!) de la Budureasca, nepublicată; se află în expoziția Arheositurilor de la Budureasca, de la Muzeul de Istorie Prahova (piesa trebuie scoasă din vitrină pentru a vedea detaliul).

[22] MITREA 1998, fig. 34/8.

[23] Vezi capitolul 12 al acestei teze.

[24] Evident, fără fragmentul rătăcit de la fig. 31/4, mai vechi cu 3-4 secole. Unele desene se privesc cu gâtul sucit la 20-30o, după caz (ex. fig. 29/10, cu decor identic cu piesa deja comentată de la fig. 34/5); aspectul lor bizar, străin secolului al VI-lea, dispare dacă le priviți altfel.

[25] Asemănările de acest nivel sunt izbitoare chiar și pentru ceramica romană; iată câteva exemple: _Is/a = 0,442; 0,446; 0,457; 0,476; 0,5239; 0,5247; 0,551; 0,579; UB = 67, 67, 70, 70, 71, 71, 71, 72; SM = 25,5; 25,7; 28,1; 28,1; 28,2; 29,5; 30,9; 31,4. Nu am mai văzut o asemenea serie de 8 piese, atât de standardizată (o piesă lucrată pe roată, celelalte de mână), pe nici un sit de la nord de Dunăre.

[26] Posibil și altele; numeroase complexe au prea puțin inventar (ilustrat) pentru a putea judeca.

[27] L.34, datat în sec. II-III.

[28] MITREA 1998, p. 29-40, respectiv L. 6, 7, 8, 9, 12, 13, 18, 20, 28; nu se vor considera vetrele libere (nespecifice acestei perioade, decât dacă ar fi... amenajări ale unor locuințe de suprafață?) și gropile (cu excepția G.1, care a furnizat material sigur de sec. VI).

[29] Fig. 20/4-6, în special, toate din L.7.

[30] MITREA 1998, fig. 20/5.

[31] MITREA 1998, fig. 20/6.

[32] MITREA 1998, fig. 20/4.

[33] RUSANOVA 1973, p. 11; RUSANOVA 1976, p. 19.

[34] RUSANOVA 1973, p. 20 (tabelul VII).