CAPITOLUL 5

CAPITOLUL 5. REFERINȚA SINCRONICĂ

[p. 69]

5.1. Ceramica romană târzie

5.1.1. Un exemplu sud-dunărean

Dintre rapoartele referitoare la situri romane târzii am ales capitolul rezervat ceramicii din volumul II al raportului echipei germane de la Iatrus[3]. Baza de date cuprinde 67 de înregistrări (fără medii) pe numele acestui sit, cu ceramică din secolele IV-VI. Din acestea 18 sunt amfore (interesante aici strict sub aspectul capacității și sistemului de măsuri), 22 de oale-borcan (care constituie partea cea mai mare a materialului comparativ), 8 oale cu anse, restul fiind farfurii, castroane și alte utilitare. În Anexe, p. 139-142, se pot citi detalii ale analizelor efectuate pe acest lot. Am să inserez aici numai câteva chestiuni pe care le consider importante.

Au fost incluse în analiza morfologică mai toate obiectele ceramice de tip recipient închis, datorită probabilității de a întâlni, în Barbaricum, forme similare sau pur și simplu imitații. Cele două clasificări (ale lui Böttger și cea proprie) nu au practic nici o legătură, fiind produsul a două metodologii opuse. Specialistul german pleacă de la numele funcțional al obiectelor (sau ceea ce a presupus a fi), continuă clasificarea cu fabricația, morfologia buzelor și abia apoi morfologia generală (care ajunge să definească numai variante de subtip). Trebuie spus că dacă pentru prelucrarea materialului ceramic roman așa ceva se poate imagina (deși nu recomand nimănui să persevereze cu astfel de metode), pentru evul mediu timpuriu este de neconceput, fiindcă nu ar produce absolut nimic. În privința studiului capacității vaselor, atât pentru recipiente comune cât și pentru amfore, s-a evidențiat predominanța celor care se încadrează sistemului de măsură a solidelor (grâne în principal).

[p. 70]

Analogiile relative ale grupelor morfologice realizate pentru lotul de la Iatrus arată astfel (v. Anexe, p. 269-291):

- grupa Itr 4a (poz. 29) este analoagă grupei 4 de la Sucidava-Celei;

- grupa Itr 2b (poz. 124) este analoagă grupelor 1b de la Sucidava-Celei și 3a de la Mogoșani, originate toate în grupa olteană (OR) 4b;

- grupa Itr 6 (poz. 242) este analogia (mai îndepărtată) a grupei oltene 2a;

- grupa Itr 11b (poz. 640) este analoagă grupei 4c din Slovacia;

- grupa Itr 3a (poz. 706) este analoagă grupei oltene 3 și a două grupe de la Mogoșani (acestea analogii mai îndepărtate)

- grupa Itr 1 (poz. 873) este analoagă grupei Chilia-Militari 1c;

- grupa Itr 2b (care revine, pe a doua serie analogică, poz. 879) își adaugă analogiile de la Dulceanca și așezarea 2 de la Bratei (cu care deja ne-am mai întâlnit); în același complex analogic se află și două grupe din Oltenia, cu caracteristici îndepărtate.

Asta este tot! Nu este de comentat aici atât o analogie sau alta, ci ansamblul sărac (rata de integrare în totalitatea loturilor studiate este de 31,6%). Relativ multe grupe de la Iatrus găsesc analogii în Oltenia romană, două grupe de la Celei ceea ce este absolut normal, în câteva grupe de origine romană din mediile Chilia-Militari și Cerneahov, ba chiar întâlnește e de discutat cât de întâmplător o grupă din Slovacia, dar nu trece Dunărea decât până la Dulceanca și, cu puțin noroc, la Bratei; să remarcăm însă că nu este vorba despre o legătură nemediată, directă, ci despre existența unui strămoș comun (grupa 4b a ceramicii romane timpurii). Acest peisaj arid are semnificații clare, care nu pot fi ocolite: legăturile între cele două maluri ale Dunării nu sunt foarte substanțiale, iar dacă cineva ar căuta argumente ale romanității nord-dunărenilor să nu le caute în lumea romană de la Dunărea de Jos!

ÎNAPOI LA CUPRINS VOLUM I

ÎNAPOI LA INDEX

MAI DEPARTE ceramica de la Sucidava-Celei

[3] BÖTTGER 1982.