ceramica Dolhești

CAPITOLUL 5. REFERINȚA SINCRONICĂ

5.2. Ceramica arealelor periferice

[p. 73]

5.2.2. Dolheștii Mari

Un lot ceramic provine tot din Bucovina, de la Dolheștii Mari, databil cu probabilitate în a doua jumătate a secolului VI[1], cuprinzând 9 fragmente de oale-borcan, din care numai 7 au jumătatea superioară întreagă (unul singur lucrat la roată rapidă). Cred că oricine înțelege cât de hazardat este să încerci o caracterizare culturală pe așa ceva. Nu avem însă nimic de pierdut să cerem aplicației Compas seria analogiei absolute. Este vorba, evident, de o variantă a procedurii descrise la § 1.3.4., aplicabilă jumătăților de vas. Criteriile de selecție fiind mult mai puține decât în varianta standard a procedurii, rezultatul este mult mai puțin selectiv; așa se face că interogația asupra mediei jumătăților superioare de la Dolhești (inclusiv exemplarul lucrat la roată) a furnizat o listă cu nu mai puțin de 204 subiecți (!). Simpla enumerare a listei ar năuci pe oricine, privându-l de șansa de a înțelege ceva. Am încercat o raportare statistică, care s-a demonstrat mult mai expresivă. Iată, în ordine descrescătoare, cele mai frecvente direcții de analogie: 25 la Rașcov (toate ceramică lucrată cu mâna!), 10 Codân I, 10 Codân II (toate ceramică lucrată cu mâna!!), 9 Botoșana (toate ceramică lucrată cu mâna!!!), 8 Korceak I, 8 Korceak VII, 7 Korceak IX (acestea, oricum, numai ceramică lucrată cu mâna), 6 Nitra (Slovacia, ceramică lucrată cu mâna), (...) 3 Sărata Monteoru (prima referință sudică!), (...) 2 Străulești (primul sit cu potențială populație romanică, dar tot ceramică lucrată cu mâna), etc. Cu adevărat uluitor! Procedeul în sine (analogia absolută pe jumătăți de vase) este departe de a fi credibil, dar ar fi foarte greu ca, în situația prezentată, cineva să mai aibă un dubiu asupra apartenenței culturale a lotului studiat. Revenirea sistematică și obsesivă a unor analogii nordice și exclusivitatea incredibilă a ceramicii lucrate cu mâna, inclusiv pentru situri care cunosc și cealaltă specie tehnologică (Rașcov, Codân, Botoșana, Nitra, Străulești) a fost, cel puțin pentru mine, stupefiantă.

Informațiile astfel obținute, cred eu deasupra oricărui dubiu, completează imaginea analizei efectuate pentru Botoșana, consolidând concluzia că Bucovina secolului al VI-lea era un teritoriu slavizat în mare măsură. Nici aici ceramica de tradiție tehnologică superioară nu este absentă, dar comportarea medie a lotului (asta am studiat, o medie) nu lasă loc la alte interpretări.

ÎNAPOI LA CUPRINS VOLUM I

ÎNAPOI LA INDEX

MAI DEPARTE ceramică Suceava-Șipot

[1] ANDRONIC 1995. Titlul articolului vorbește de o așezare datată în secolele VI-VII, însă precizarea din text (inclusiv din scurtul rezumat în engleză) strânge datarea în cursul secolului al VI-lea. Datarea în a doua jumătate a secolului este propunerea mea.