DULCEANCA I: capități

ANEXE TEHNICE SECȚIUNEA IV (continuare)

M.4. Volume superioare Dulceanca I

Graficul 1 (infra) se referă la toate exemplarele cu calotă superioară și margine complete, având diametrul la gură pe axa x și volumul superior pe axa y. Legenda prezintă apartenența tipologică a indivizilor (așa cum a fost stabilită anterior), cu mențiunea tehnicii (clm = ceramică lucrată cu mâna; CLR = ceramică lucrată pe roată - toate tipurile).

Grupele volumetrice sunt cele obișnuite în siturile de epocă din Câmpia Munteană:

- grupa vaselor foarte mici, cu volum superior mai mic de 0.3 litri, cu o subgrupă de vase miniaturale, cu volume superioare mai mici de 0.03 litri (cu volume totale de maxim 0.05 litri); volumele totale ale acestei grupe se găsesc undeva între 0.4 și 0.8 l.);

- grupa vaselor mici are volume superioare cuprinse între 0.4 și 1 litru (presupunând volume totale între 1 și 2.2 l.);

- grupa vaselor mijlocii cuprinde exemplare cu volum superior între 1.2 și 2.2 litri, presupunând volume totale între 2.8 și 5 litri;

- grupa vaselor mari cuprinde doar trei exemplare, toate lucrate pe roată, cu volum superior între 2.8 și 3.8 l., presupunând volume totale între 6 și 10 litri; la rigoare, este posibil să avem aici două grupe, dar numărul de exemplare este prea restrâns pentru o analiză grafică convingătoare, iar din cele trei - doar unul este complet, deci cunoaștem volumul total; în majoritatea siturilor semnificative, însă, apare o distincție între grupa vaselor mari (de 6-7 litri) și grupa vaselor de provizii, mai mari de 10 litri.

O problemă generală a sitului de la Dulceanca I, comparativ cu alte situri cvasi-contemporane (Dulceanca IV, Soldat Ghivan, Ciurel), este mărimea mai mică a vaselor, respectiv grupele volumetrice, aflate în raporturi reciproce similare cu cele din alte situri, sunt ceva mai mici. Astfel, dacă "granița" dintre grupele foarte mică și mică se află la limita obișnuită, undeva între 8 și 9 cm. la gură (între aceste limite apartenența poate fi la oricare din cele două grupe volumetrice), limita dintre grupa mică și mijlocie nu se află la "locul obișnuit", respectiv în jur de 15 cm., ci undeva între 12 și 13 cm.

Scopul principal al graficului este de a analiza corelația dintre grupele tipologice și cele volumetrice. Principala constatare este că grupele bine reprezentate numeric (1a și 2a) au reprezentanți practic în toate grupele volumetrice. Celelalte grupe sunt absente din grupele superioare (cu o excepție), ceea ce nu înseamnă automat că nu ar fi existat. Pe grupele numeroase putem constata că numai unul din patru vase se înscrie în grupele volumetrice superioare (mari). Absența unei grupe restrânse dintr-o grupă volumetrică sau alta poate fi pusă pe seama numărului de piese. Pe de altă parte, numărul restrâns de piese dintr-o grupă tipologică poate însemna că aceasta se află într-o perioadă de regres, pentru care renunțarea la producția unor grupe volumetrice mari este ceva natural. Problema se poate pune și altfel, la acest nivel de interpretare, când certitudinile sunt puține: toate vasele mari sunt lucrate pe roată, ceea ce, iarăși, este firesc. Atâta vreme cât producția ceramică pe roata olarului a rezistat, era normal să se facă vasele mari pe roată, aceste piese fiind mult mai dificil de realizat cu mâna, comparativ cu piesele mici.

Grafic 2. Distribuția

lățimilor superioare (Ls)

pe lotul de vase cu

jumătatea superioară completă de la Dulceanca.

ÎNAPOI LA SUMAR ANEXE

ÎNAPOI LA INDEX

MAI DEPARTE Dulceanca II