Ceramica de la Bratei

CAPITOLUL 5. REFERINȚA SINCRONICĂ

5.2. Ceramica arealelor periferice

[p. 79]

5.2.7. Așezările 1 și 2 de la Bratei

Următorul reper este lotul atât de des amintit în rândurile anterioare: așezările 1[42] și 2[43] de la Bratei.

Așezarea 1 a avut, foarte rezumativ, o istorie în trei timpi: o fază a, contemporană[44] și/sau posterioară cimitirului 1[45], cu locuințe fără surse de încălzit, cu inventar sărac (datorită părăsirii organizate a așezării) dar de bună calitate; o fază secundă, b, cu aceleași tipuri de locuințe (cu o excepție), cu locuirea cea mai îndelungată, probabil pe un mai lung segment (de început) al sec. VI, cu predominarea ceramicii zgrunțuroase gri, fără ca alte specii, respectiv cenușie-fină (cu decor lustruit sau ștampilat, tipic gepidică) sau cea lucrată manual să lipsească; această ultimă categorie își mărește proporția statistică, comparativ cu etapa anterioară[46]; o a treia și ultima etapă, c, databilă larg în secolul VII, în care peisajul se modifică substanțial, începând cu locuințele, care capătă sobă de pietre, și continuând cu inventarul, în care ponderea speciilor se modifică în favoarea ceramicii lucrate cu mâna, roșie-brună, cu pietricele și uneori cu cioburi pisate, cu o specie secundă, din pastă mai fină, modelată pe roata lentă; nu lipsesc unele piese care mai indică, părelnic, o legătură cu trecutul cultural al Transilvaniei sudice[47], însă autoarea monografiei concluzionează că suntem în prezența unei modificări culturale majore, provocate de migrația slavă[48]. Motivațiile unei asemenea judecăți sunt destule și poate că au convins. Fiecare în parte, însă, este o explicație slabă. Tendința creșterii numerice a ceramicii arhaice s-a înregistrat încă din faza b (este un fenomen generalizat în sec. VI, de surprins inclusiv în Imperiu, desigur la alt nivel), iar în faza c fenomenul ajunge natural la apogeu. Pasta grosieră a unor vase lucrate cu mâna este cunoscută și din faza b, dar și de mai multă vreme, în același areal, respectiv în Cimitirul 1, noutatea neputând fi imputabilă slavilor. Că schimbarea tipului de locuință ar reflecta o schimbare culturală este o veche marotă a profesorilor generației mele[49]. Nu am să argumentez amplu, fiindcă nu este locul aici. Am să dau doar două exemple contrare: la Cireșanu se schimbă tipul de locuință, în faza secundă, fără a se identifica nici un fel de schimbare culturală; la Izvoare Bahna constatăm, invers, o categorică modificare culturală, între două faze de locuire, fără a se schimba ceva din tipul de locuință.

Argumentele Ligiei Bârzu - și mai ales intuiția unui arheolog cu experiență s-ar putea demonstra corecte, la analiza morfologică a ceramicii. Din nefericire, materialul publicat este destul de subțire. Faza secundă, b, are cu totul trei jumătăți superioare, lucrate cu mâna, deci lipsește din tabelele analogice relative. Aplicând aici o procedură pe care am mai încercat-o, cu destul succes, solicităm bazei de date lista analogică pentru media acestor 3 fragmente: câte 7 la Soldat Ghivan, Ciurel, Dulceanca II (toate ceramică lucrată cu mâna), tot 7 Mogoșani, 4 Ciurel (ceramică lucrată la roată), 4 Nitra (ceramică lucrată cu mâna, prima apariție din lumea slavă), tot 4 Iatrus, 3 Codân, dar tot 3 Locusteni (ceramică lucrată la roată), etc. Suficient și edificator.

[p. 80]

Faza c a așezării 1 prezintă 3 exemplare întregi (din care unul la roată lentă) și alte 6 jumătăți superioare. Media tuturor pieselor modelate manual se regăsește în lista analogică relativă (pozițiile 466 și 865), dar din păcate nu prezintă analogii. Trebuie spus însă că cifrele nu recomandă o morfologie slavă (înălțimea prea mare, aspectul echilibrat între diametrele la gură și la bază, prezența piciorului cu talpă, diametrul median în poziție relativ joasă), nici măcar în varianta slovacă. Din nefericire, același lucru se repetă cu analogia absolută. Nici cele 3 piese întregi, luate separat, nu au răspuns investigației (ghinion rar!) Ne mai existând altă metodă, vom încerca tot cu analiza jumătății superioare (a mediei): există nu mai puțin de 22 de analogii la Rașcov (toate ceramică lucrată cu mâna), 17 în Slovacia (ceramică lucrată cu mâna) și încă 13 în aceeași regiune (ceramică lucrată la roată), dar și 12 Dulceanca II (ceramică lucrată cu mâna) și încă 11 (ceramică lucrată la roată), 12 la Dulceanca I (ceramică lucrată cu mâna), 5 analogii la Dulceanca IV, 8 la Gropșani (ceramică lucrată la roată), 12 la Ciurel (ceramică lucrată cu mâna), 4 la Iatrus (ceramică lucrată la roată) dar și 4 la Budureasca (ceramică lucrată cu mâna), etc. Peisajul este mai degrabă confuz, părând la fel de ușor de argumentat oricare dintre variante.

În fine, situația materialului ceramic din nivelul c al așezării 1 Bratei nu poate fi clarificată mai mult de atât, din lipsa materialului. Este de remarcat că, de fapt, cele 3 piese întregi sunt tot atâtea tipuri. Cea lucrată la roata lentă este un tip rar. Am selectat numai 4 condiții de similaritate pentru acest obiect (Ls < 27; Fs < -5; Li < 20; Fi < -15) și am obținut o listă cu numai 5 analogii: o piesă de la Locusteni (ceramică romană), una de la Soporu de Câmpie (idem), două de la Soldat Ghivan și una de la Dulceanca II (ultimele trei ceramică lucrată cu mâna). Posibilitatea ca această formă să provină din Slovacia (singura alternativă de reținut) este nulă. Cele două piese lucrate cu mâna, de la Bratei, nu au morfologie contrară posibilităților din lumea slavă; este de spus însă că într-un caz asocierea unui vas cu Ls atât de mare (>36) cu un unghi la buză atât de mare (120o) este o ciudățenie (există totuși un exemplar, exact în Slovacia), iar al doilea exemplar are picior și talpă, chestiune destul de neobișnuită în Slovacia (exemplarele cu talpă reprezintă 15,3%, adică 36 din 235).

Din așezarea 2, nivelul a (datat în ultima treime a sec. VI și la începutul sec. VII, de autoarea raportului) avem 9 recipiente întregi, din care ar trebui scăzute recipientele foarte mici (sub 200 ml.), pe care nu se poate face morfologie; rămân deci 7, din care 3 lucrate pe roată. Poate ar fi meritat încercarea de a face grupe morfologice, pentru a avea șansa unei analize mai fine. Avem însă numai mediile, grupate pe tehnici și nivele de așezare:

- așezarea 2, nivel a, ceramică lucrată la roată: grupajul analogic supra amintit (poziția 206), cu Noșlac 3a și Dulceanca 1b; la poziția 882 un mare complex analogic, discutat anterior, având între elemente două subgrupe din Oltenia romană (una singură în analogie directă), o grupă de la Mogoșani, una de la Iatrus și una de la Dulceanca (mixtă), companie suficient de selectă pentru a asigura un caracter roman indubitabil;

- așezarea 2, nivel a, ceramică lucrată cu mâna: la poziția 333 analogie cu o grupă mixtă și târzie din Slovacia (secolul VII și după) și cu o altă grupă târzie din lumea slavă, o grupă generică Luka Raikovețkaia[50] (sec. VIII-IX); nici una dintre acestea nu ne spun nimic despre ceramica de la Bratei, fiindcă o post-datează; la poziția 798 grupa este prinsă între două direcții analogice diferite: prima trimite spre două grupe de la Rașcov (4a și 7; cele două aparțin unor încrengături diferite: 4a aparține unei grupe regionale slave cu reprezentanți în Slovacia, iar 7 aparține grupei regionale slave 1a, care pare să aibă centrul chiar la Rașcov, cu o minimă ramificație în Ucraina); a doua direcție analogică trimite din nou spre Slovacia și la grupa 1 de la Budureasca;

Așezarea 2, nivelul b (datat în a doua jumătate a sec. VII) are numai 4 vase întregi, lucrate la roată, 4 jumătăți și doar câteva fragmente modelate manual.

- așezarea 2, nivel b, ceramică lucrată la roată: la poziția 305 analogie cu grupa 11 Botoșana (ceramică lucrată la roată); la poziția 1058 se adaugă grupa 3b de la Noșlac.

Pentru a încerca o concluzie, nivelurile târzii ale așezărilor de la Bratei prezintă un tabel analogic dificil și contradictoriu, datorat și materialului ceramic insuficient. Nivelul c al așezării 1, cât și nivelul a al așezării 2, ambele datate la sfârșitul secolului al VI-lea sau începutul veacului următor, au analogii mai degrabă confuze, care permit ipoteza unei interferări slave. Interesant și paradoxal, nivelul b al așezării 2, datat după jumătatea secolului VII revine la analogii clare, cu grupe despre care știm, din analize anterioare, că au un indubitabil caracter romanic. Ce s-a întâmplat? Au plecat slavii, așa cum au venit?... Este un scenariu posibil. Pentru a-l verifica avem nevoie de mult mai multe date.

ÎNAPOI LA CUPRINS VOLUM I

ÎNAPOI LA INDEX

MAI DEPARTE ceramica arhaică de la Capidava

[42] BÂRZU 1995.

[43] ZAHARIA 1995.

[44] BÂRZU 1995, p. 241.

[45] BÂRZU 1973, respectiv finalul sec. IV și, probabil, ceva în sec. V (greu de spus cât, probabil o treime).

[46] BÂRZU 1995, p. 248.

[47] BÂRZU 1995, p. 251, în special nota 68.

[48] BÂRZU 1995, p. 244.

[49] În care cred cu înverșunare și unii colegi de generație (COSMA 1996; STANCIU 1999).

[50] RUSANOVA 1976, fig. 8/1-7; medie generică, destinată doar a sugera direcția de dezvoltare a ceramicii din Ucraina.