Studiul capacității

CAPITOLUL 2: Studiul capacității vaselor ceramice

p. 35

2.1. Generalități

Cu ocazia congresului CAA[1] desfășurat la Iași în martie 1996, am avut ocazia să constat interesul substanțial al arheologilor britanici - dar și români - pentru un subiect care, până acum, era aproape o abstracție: volumetria vaselor.

Autorii rapoartelor vehiculează termeni precum (vas) "mare", "mic", "de provizii", "miniatural", etc., fără să fie vreodată clar care ar fi criteriile de clasificare și cu atât mai puțin dacă termenii au relevanță și echivalență pentru alte situri, ale altor autori. Situația se datorează atât absenței suportului material - și este vorba aici de posesia unui computer și deprinderea de a-l folosi - cât și de încrederea supradimensionată în virtuțile intuiției. Problema "intuiției" ca mijloc de cercetare se poate soluționa în destul de puține propoziții: intuiția poate opera - uneori genial - pe zone restrânse și cu un material limitat - cazul sitului "propriu" - dar este din ce în ce mai puțin profitabilă pe relații complexe, pe zone întinse și cu material comparativ bogat și divers.

Uneori chiar lucruri simple pot pune în dificultate interpretarea intuitivă. Figura 7 (de la Planșa II) prezintă două vase identice morfologic, dar de mărimi diferite. Cât de diferite? Depinde din ce punct de vedere. Înainte de a citi mai departe, vă propun să aproximați, cu ochiul liber - pentru a vă verifica intuiția - cu cât este mai mare vasul din dreapta, din punct de vedere al dimensiunilor și al volumului. Răspunsul corect îl găsiți în subsolul paginii[2].

Exemplul dat este menit să ilustreze dificultățile decelării grupelor de mărime. În condițiile în care în același lot ceramic există exemplare cu 7 cm. diametru la gură, dar și exemplare de 26 cm. pe aceeași dimensiune, tentația de a plasa cele două vase (de 13,7, respectiv 17,3 cm) în aceeași grupă de mărime (să zicem "mijlocie") este substanțială. Ceea ce interesează însă utilizatorul - deci și producătorul - unui vas nu este dimensiunea absolută (în centimetri, inches sau oricare altă măsură), ci forma și volumul (și fabricația pastei, dar asta este altă discuție), elemente care decid asupra funcționalității obiectului. Între cele două vase, însă, volumele sunt în proporție de 1 la 2. Fac ele parte din aceeași clasă volumetrică - deci funcțională? Răspunsul nu se poate da direct. Se poate afirma pentru început că, în unele situații - da, în altele - nu.

Se afirmă deseori - în discuții informale, fiindcă în scris nu riscă nimeni - că ceramica lucrată cu mâna este nu numai urâtă - un atavism profesional al "obiectului frumos" din copilăria arheologiei - dar și anomică; aceasta vrea să spună - fără lege, fără noimă, cu o formă la întâmplare, mereu cam aceeași dar mereu puțin altfel. Scuzele astfel prezentate pentru o preocupare lipsă - sunt în parte valabile. Ceramica lucrată de mână, prin chiar condiția tehnică precară, are un nivel foarte scăzut de standardizare, motiv pentru care tentativele de clasificare morfo-funcțională după norme și metodologii învățate pe situri romane eșuează într-o sarabandă de aproximări cu acoperire discutabilă. Că nu ar exista nici un fel de standardizare - este însă greșit, ceea ce astăzi este posibil de demonstrat.

ÎNAPOI LA SUMAR VOLUMUL I

ÎNAPOI LA INDEX

MAI DEPARTE - § 2.2. (măsurare capacitate cu ACAD)

[1] Computer Applications for Archaeology, asociație internațională cu sediul la Birmingham; organizează anual un congres, cel de la Iași fiind primul din Europa "de est". În afara discuțiilor informale (cele mai interesante, ca de obicei), una dintre comunicări (HAWTHORNE 1996) mi-a atras în mod special atenția, demonstrând posibilitatea de a pătrunde fenomene sociale (de importanța răspândirii creștinismului) prin investigarea volumelor, dar și importanța fundamentală a domeniului pentru metodele cantitative recente, care, în esență, produc studii demografice.

[2] Dimensiunile vasului din dreapta sunt cu 27,5% mai mari, respectiv un diametru la gură de 17,4 cm (ținând cont de scara grafică), față de 13,7 cm (cele două exemplare sunt absolut identice morfologic, așa încât proproția se conservă la orice dimensiune). Volumul vasului din dreapta este însă mult diferit: 4,101 litri, față de 1,977 litri, deci mai mult decât dublu. Așa cum se va arăta și în text, volumul este calculat excluzând zona cuprinsă între diametrul minim al gâtului și buza vasului, considerată a nu fi volum util.